Režie:
Megan GriffithsScénář:
Megan GriffithsKamera:
Sean PorterHrají:
Jamie Chung, Scott Mechlowicz, Beau Bridges, Mariana Klaveno, Matt O'Leary, Tantoo Cardinal, Demetrius Sager, Tracey Fairaway, Russell Hodgkinson (více)Obsahy(1)
Kórejská Američanka Hyun- Jae má osemnásť rokov, keď ju unesú, a pod vplyvom drog spolu s ostatnými dievčatami mladšími od nej ju prinútia k prostitúcii. Šéfom celej organizácie je policajný prednosta, takže ich aktivity sa im darí skrývať. Po roku väznenia sa stáva samotnou členkou tejto zločineckej bandy priekupníkov s ''bielym mäsom''. Je to jej spôsob, ako prežiť, alebo sa stala obeťou ''štokholmského syndrómu''? (sochoking)
(více)Videa (1)
Recenze (43)
Fakt dobrý film. Vyhovovalo mi, že tam skoro vůbec není zobrazováno násilí, na rozdíl třeba od tematicky příbuzného filmu Trade. Holky tu v záběru prostě nikdo nemlátí a žádné pervertoviny tu také nejsou vidět. Natočeno je to ale dobře a chod organizace je tu zobrazen, takže každému dojde, že tyhle otrokyně prostě musí držet hubu a krok. Navíc je to ještě obohaceno o takovou zvláštní "romanci," kdy se hlavní hrdinka snaží vytěžit co nejvíc z role oblíbenkyně mladého dohlížitele. Jamie Chung zahrála výborně a je velmi půvabná. ()
Příběh natočený podle skutečné události z roku 1994, s dobrými hereckými výkony (velmi mě bavil Beau Bridges, taky Matt O'Leary nehrál vůbec špatně…). Eden (v hebrejštině Rozkoš), jméno hlavní hrdinky, nomen omen zajisté není! Rozkoší tento příběh není! ~ Snímek Eden nám zprostředkovává realitu obchodování s bílým masem, realitu novodobého otrokářství za účelem sexuálních služeb, přičemž /následují spoilery/ hranice mezi otrokem a otrokářem se s přibývající stopáží ztenčuje a následně ruší… O stockholmském syndromu bych nemluvil, dívka – po počátečním vzdoru, který nikam nevedl – racionálně došla k závěru, že je třeba postupně a vytrvale budovat podmínky, aby se útěk a odstřihnutí se od věznitelů zdařil… (Samotné odstřihnutí sledovacího náramku patří k nejsilnějším momentům…) ~ O svobodě, o hodnotě lidského života,… ()
Typická (ehm) Američanka Hyun-Jae (Jamie Chung) se poprvé dovolí napříč zákazu rodičů vyrazit s kamarádkou do baru. Zde po ní pokukuje sympatický mládenec, a ona se pod vlivem alkoholu nechá svézt (nebo svést?). Každopádně probuzení není vůbec příjemné, v kufru jedoucího auta a pak v budově plné dívek jako je ona, pod hrozbou trestů či drog nucených k prostituci. Eden (takovou dostane přezdívku) stoupá po místním žebříčku oblíbenosti u svých trýznitelů, až si vydobude možnosti o kterých se jí ani nesnilo. Nechá se zlákat a nebo využije možností k osvobození sebe nebo ostatních ? ... Mno, když nad tím tak přemýšlím, tak Jamie Chung vypadá (skoro celý film) jako by neuměla do pěti počítat (což možná taky bylo účelem, pro niž si jí únosci vyhlédli). Jinak film si vybral téma, které je samo o sobě dost citlivé, a film, i kdyby stál za kulový (jako že nestojí), by se nedal tak těžko odstřelit jako jiná lehkovážná témata. Rozhodně ale film stojí za úvahu, kolik takových "buněk" po světě existuje. Abych si přece jen něco málo zkritizoval, tak jsem nepochopil "pozici" jednoho z vůdců bandy - náctiletý klučina, jen o trochu málo starší než unesené dívky, stále na fetu, a i tak v pohodě kaučuje tunu mladejch holek? Vždyť by ho holky umlátili čepicemi. Ale je mi jasné, že od obrazovky se situace hodnotí ouplně jinak... ()
Výborně jsem se bavila a ani chvilku nenudila! Tomuhle říkám podnikatelský záměr. Neztrácet čas "přemlouváním báby", nýbrž se zaměřit na naivní náctileté dcery přistěhovalců oxidující prvně v báru, zavléct je do velkoskladu prostitutek dvěstě kiláků za nejbližsí pumpou v totální prdeli, tam je trošku profackovat, rozdat jim na ubikace koťátka, aby se ušetřilo za fet a mohli ste je v tom emocionálním marasmu ještě lépe ovládat a jde se prodávat prcání. Sem tam sice někdo zlobí, pokusí se o útěk, nebo se jako tuhle mladá korejka snaží i v tom totálním průseru myslet hlavou a tudíž se dostat šéfům na kobylku, ale v zásadě je plusová bilance zaručena. Jako nápad neotřelé, od začátku do konce chytlavé. U mě véééliká spokojenost a dle mého názoru zatím podhodnocené! ()
Jak se sakra mají ty mladé holky seznámit? Bylo to hodné děvče, jejímž největším hříchem bylo, že si tu a tam potají zapálila cigaretu. Nasedla ale do špatného auta a už se to s ní vezlo. Zavřená kdesi v pustině, nevěříc, že se to v létě léta páně 1994 přihodilo právě jí. Poprvé to bylo s kousnutím klienta do genitálií, pak už to přestala počítat. Cejch „podle skutečné události“ může téhle záležitosti možná slušet, ale jsme tu přeci hlavně od toho, aby nás film dokázal vtáhnout, okouzlit, pobavit, překvapit, šokovat. Což se podařilo tak napůl. Výsledek zavání lehkou naivitou (zabezpečení celého systému mi přišlo minimálně laxní), což korunuje nedotažený závěr. Ani ne tak drsné nebo alarmující, jako spíš preventivní nejen pro rodiče náctiletých Asiatek.. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (4)
- V scéne, kde si hlavnú hrdinku juhokórejského pôvodu Eden vyžiada spomedzi viacerých dievčat istý zákazník, má Eden číslo 7. V juhokórejskej kultúre je číslo 7 považované za šťastné číslo. (MikaelSVK)
- Herecké duo Jamie Chung a Matt O'Leary si zopakovalo svoju spoluprácu, keďže sa už stretli pri natáčaní filmu Tajné sesterstvo (2009). (MikaelSVK)
- Alternatívnym názvom snímky bol aj názov Abduction of Eden. (MikaelSVK)
Reklama