Režie:
Maurice RégameyKamera:
Paul CotteretHudba:
Georges Van ParysHrají:
Louis de Funès, Nadine Tallier, Pierre Tornade, Jean-Pierre Cassel, Noëlle Adam, Christian Duvaleix, Maurice Régamey, Robert Manuel, Hubert Deschamps (více)Obsahy(1)
Hudební skladatel Pierre Cousin (Louis de Funès) chce skoncovat se svým životem a zkouší to mnoha způsoby – spolyká jed, pustí si plyn, chce skočit z mostu, ale jeho záměry selžou. Naopak zachrání život mladé zpěvačce Caroline Clement (Noëlle Adam), která skočila do řeky. Stává se z něj hrdina a policie ho chce vyznamenat medailí. Novinář (Christian Duvalleix) a jeho fotograf (Louis Massis), kteří se o události na policejní stanici dozvědí, se za ním vydají domů. Pierre, ve své snaze zbavit se života, vyhledá nájemného vraha, ale ani tento pokus nevychází. Portýrem je vtažen do nočního podniku „La belle vie“, kde mu Juliette (Nadine Tallier) představí korsického gangstera Angela (Christian Méry), jenže i ten odmítá Pierra zabít. Zde potkává pokladníka Amédéa (Jacques Jouanneau), který vyjde Pierrovi vstříc a slíbí mu, že ho zbaví jeho problému, za což inkasuje 30 000 franků. O zachránci a zpěvačce se píše na titulních stránkách novin a stávají se slavnými. Novinář s fotografem nakonec Pierra najdou a přivádějí na večírek, kde Caroline zpívá jeho píseň. Zde se seznamuje s hudebním vydavatelem Ferdinandem Bouthlillierem (Léo Campion). Pierre dostává za své písně zaplaceno, uzavírá smlouvu a jeho kariéra hudebního skladatele je nastartována. S Caroline zkouší novou skladbu a zamiluje se do ní. Zpanikaří, když zjistí, že jej doma hledal Amédé, utíká z domova a omylem se dostává do psychiatrické léčebny, kde mu nikdo nevěří, že je slavný skladatel. Po propuštění odchází ke Caroline, které se svěří, že jej pronásledují tři zločinci a jeho život je vážně ohrožen. Společně podnikají kroky k Pierrově záchraně. (George.Camel)
(více)Videa (1)
Recenze (22)
Je docela zvláštní vidět Funése ve filmech z časů, kdy to ještě nebyl ten rtuťovitej mužíček, jak ho všichni známe a máme ho kvůli těm rolím rádi. On tady hraje takovýho roztržitýho nešiku, kterej má ovšem z prdele kliku, takže ze všech problémů nakonec vybruslí. Trochu se to podobá postavám, se kterejma později v 70. letech udělal díru do světa Pierre Richard. Jinak film je už dost nahlodán zubem času, takže některý scény a situace, který tehdy patrně byly považovány za humorný, už dneska humorný nejsou ani po flašce vodky a krabičce Zoloftu. Jestli ale máte Funése aspoň trochu rádi, tak vás film asi nezklame. Zejména jeho sebevražedný pokusy na začátku jsou výborný. Později film trochu ztrácí dech... ()
Bláznivá komédia o hudobnom skladateľovi, ktorého opustila priateľka a chce skoncovať so životom... Film poskytuje príjemnú zábavu a dáva hold staržm groteskám. Louis de Funes vo skvelej forme, z filmov z 50-tych rokov určite jeden z tých lepších výkonov. Vďaka českému názvu si ho mnohí pletú s filmom z roku 1965 s Bourvilom. ()
Prostinká nízkorozpočtové lidové komedie, ve které které byl do hlavní role obsazen ještě neznámý figurkář Louis de Funés. Za svůj výkon dostal jakousi Cenu smíchu ale diváci si ho moc nevšimli. Film má zpočátku dost grotestní nádech, což u snímku z roku 1956 už je trochu iritující. Funés to ovšem zachraňuje, protože groteska mu sedí. Tady nehraje cholerika ale i tak v něm už vidím tu budoucí hvězdu. Předvádí výbronou mimiku, skvěle se hýbe a tak dále. Začínal jako hráč na piano v barech, což tady využil. Film se po grotestním začátku celkem rozjede a začne být poměrně zábavný. Různé pasáže mě docela bavily (Funés shánějící vraha, Funés v blázinci.) a místy to mělo i takový správný crazy nádech. Pak zase spadneme do grotesky ale jenom na chvilku na konci. A objevovat tyhle polozapomenuté věci z padesátek mě baví a je to zábavá. Smolař mě o tom jenom přesvědčil a vlastně s ním byl pěkný večer. Tři a půl, ()
První hlavní role Louise de Funés se pramálo podobá těm pozdějším. Pierre Coussin je neúspěšný hudební skladatel, odvržený ženou, na kterou neměl. Chce se zabít. Každý pokus o sebevraždu je nějakou zlomyslnou náhodou zmařen a jediným východiskem se zdá zadat tento úkol profesionálovi. Pierre je opravdu smolař a český název filmu tak dává větší smysl než u známějšího Smolaře, s kterým si ho tu zřejmě značná část hodnotících plete. Film je koncipován víceméně jako groteska, řetězící jednotlivé komické situace, a Louisova postava je z rodu melancholických loserů Charlieho Chaplina nebo Bustera Keatona; jen s tím rozdílem, že se zde hodně mluví, pokřikuje a tu a tam i zpívá. Mezi méně známými Louisovými kousky patří k tomu lepšímu, přesto je rozumné mnoho neočekávat. Humor už částečně vyčpěl a částečně byl zmařen trapnou potřebou některých vedlejších herců vzkazovat světu "my jsme taky komici, umíme koulet očima". Moje titulky najdete zde 60% ()
Scénář k této prostinké komedii patrně značně zaspal svoji dobu, být natočen o čtvrt století dříve, asi by patřil k běžnému průměru. Takto se jedná o uboze trapnou zápletku, které k životu nepomůže ani Funèsova přítomnost. A jak mě dokázal Funès přesvědčit ve svých filmových začátcích v charakterních rolích a výborně pobavit v následných komediích, zde mi i on připadal poněkud trapný. Jedna hvězdička za hudbu a jedna z úcty k první hlavní roli velkého mistra komedie. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (2)
- První film, kde hrál Louis de Funès hlavní roli. Dostal za ni vůbec první ocenění - Velkou cenu smíchu (1957). (andi666)
Reklama