Scénář:
Naoko AdačiHudba:
Júki HajašiObsahy(1)
Toru Hyuga je zámožný muž. Své bohatství získal skrze štěstí a náhodu, vydělal si je totiž na poli informatiky. Seznamuje se se Čihiro Sawaki, ne příliš bohatou studentkou Tokijské univerzity, která je jedním z uchazečů o práci v jeho firmě. On ji ale pošle domů s tím, že pro jeho podnik není dostatečně vhodná. Jenomže jakmile se dozvídá její jméno, jeho postoj se mění a rozhodne se ji byť jen dočasně zaměstnat. Je tu něco, co je spojuje. (Zíza)
(více)Recenze (9)
Skvělý začátek. On je rozhodně originál, ona naivka, co umí být ve správnou chvíli na správném místě. Chemie funguje, jsou tu velké dějové zvraty, ale u některých jsem si říkala PROČ? Za skoro nekonečné čekání na konec: 3*** ()
Oddychová romantika z, v podstatě, pracovního prostředí. Postavy jsou zajímavé, jsou jiné, jsou speciální a každá má svůj směr a vy na konci můžete říct, že se někam posunuly. Je to japonská romantická komedie, takže pokud k tomu přijdete jako slepí k houslím odkojeni americkou produkcí, asi vás to moc nenadchne. Ale kdybych to měla srovnat, tak bych řekla, že většinou je americká produkce v tomhle „drsná“ a japonská zase „jemná“. Nikde se na nic netlačí, neuvádí vás to v rozpaky, prostě to plyne a vás může bavit sledovat, kam až to dopluje. Jistě má to své mouchy, ale jako něco, kde není nutno moc přemýšlet a ani to z vás nedělá idiota svou prostoduchostí a idiotstvím, je to výborná záležitost. Navíc pro fanoušky Ogurína je to skoro povinnost – přece jen je to jeho nejnovější seriálový počin. ;-) Lepší 3*. Přeloženo. ()
Nejsem si úplně jistá, jak tohle hodnotit. Na jednu stranu musím říct, že to skutečně vypadá na jeden z povedenějších seriálů poslední doby, na druhou stranu jsem však od tohoto dílka možná čekala příliš. Zklamaná nejsem, ale zkrátka a jednoduše jsem si říkala, že by se snad konečně mohl objevit nějaký novější japonský seriál, kterému bych dala pět hvězdiček. K tomu tady ale bohužel nedojde. Takže čtyři hvězdičky za příjemný seriál, který jsem sice nehltala s nějakou nedočkavostí, ale měl zajímavou dějovou linii, jemně se rozvíjející romantický vztah a samozřejmě především Oguriho a Ishiharu :) Tihle dva byli pěkná dvojka. Na Oguriho jsem se v téhle roli těšila, protože jsem ho už delší dobu v ničem neviděla, no a Ishiharu, tu jsem si zamilovala tak nějak v průběhu (dřív jsem tuhle herečku snad v ničem neviděla). Je to neuvěřitelně sympatická a vtipná holka. Narozdíl od Aibu Saki, která mi sice obecně nijak nevadí, ale v téhle roli mi přišla dost nesympatická (zřejmě to bude i volbou účesu pro tuhle roli... z nějakého důvodu to na mě dělalo "drsný" dojem, což byl nezvyk - například oproti její roli v Zettai Kareshi). Když navrch přihodíme pěknou úvodní písničku (Hikari he - Miwa) a celkově hodně dobrý soundtrack, vyjde mi toto nadprůměrné (avšak bohužel ne výborné) hodnocení. ~(4,0★)~ ()
Zábavné, priamočiare, krátke, ne-naivné, s dobre vypracovanými charaktermi. Nemám, čo dodať.....Mimochodom aj ten bonusový diel v New Yorku stojí za to.... 80% ()
V příběhu vidím inspiraci společnostmi jakými jsou třeba Id software nebo Apple, kde mezi zakládajícími členy probíhaly podobné rozbroje a neshody, které později vyústili v reorganizaci firmy. Shun Oguri v žádném případě nezklamal a velmi mě překvapil jak pojal svou postavu, protože bravurně dokázal najít rovnováhu mezi stereotypním IT geekem a přehnaně se projevujícím excentrikem. Satomi Ishihara jako Makoto nebyla z počátku tak výrazná a silná osobnost, ale pomalu se to zlepšovalo a v druhé polovině doramy už jsem z ní neměl pocit, že tam je jen proto, aby tam taky hrála nějaká žena. Obě hlavní postavy jsou tak mizerní komunikátoři, že i běžná konverzace je pro ně těžký problém a je to vyhnáno fakt do extrémů, což mi na konci už začalo dost vadit. Hudba i prostředí firmy, které vypadá jako zábavní centrum s IT modelkami, které budou radši dělat pro Hyugu než pro Victoria`s Secret je prostě parádní. ()
Jak vnímá japonskou romantickou komedii divačka českých pohádek, anglických detektivek a indických komedií? - Pozitivně, ale ne jako romantickou komedii :-) Přišlo mně, že jde spíš o pracovní drama - "dějiny jedné firmy" - a o příběh nejisté, ale pracovité studentky a ulítlého programátora, který má vzácnou poruchu - nepamatuje si obličeje ani jména lidí. Podobný ajťák je už dost profláklé téma, ale tenhle seriál ho podal originálně. Romantický příběh tu byl jen naznačený a víc se rozvinul až v posledních dílech. Ale to mně nevadilo. Upřímně řečeno, takováhle decentnost mně docela vyhovovala. Vztah se rozvíjel přirozeně, žádný z hrdinů neměl potřebu si na něco hrát, začít si něco z momentálního impulsu nebo s někým chodit, aby s někým chodil. - Co se mně tu nelíbilo: že postavy byly definovány jen svou prací a naprosto chyběly jakékoli zájmy a koníčky, také závislost zaměstnanců na šéfovi (vím, že Japonci jsou oddaní svým firmám, ale že až takhle? vzdělaný muž by snad neměl problém si v Tokiu najít jinou práci?), příliš mnoho scén v tmavých kancelářích se zářivkami, příliš rychlé tempo (nestíhala jsem číst titulky a seriál chvílemi působil nervózně). - Co se mně tu líbilo: jak kolegové v práci drží spolu, spontánní vyjadřování radosti, různé aspekty japonské zdvořilosti, jasně zelené rýžové pole v horách, správně trhlý pěstitel rajčat :-) spousta vtipů (smála jsem se skoro pořád) a programátorské nápady hlavního hrdiny. Jestli mají Japonci i v reálu takovýhle přístup, tak se nedivím, že jsou jednou z elektronických velmocí. - Tenhle seriál a Oguriho Šuna mně doporučil jeden Japonec s tím, že se "určitě potom do Japonska zamilujete". Oguri Šun se mně nelíbí (i když Japonci většinou ano), do Japonska jsem se nezamilovala, ale neměla jsem k tomu daleko. Seriál mě strhl a zhlédla jsem ho celý za jednu noc - já, pracující žena, která si něco takového, podobně jako hlavní hrdinka, nemůže absolutně dovolit! Což asi může sloužit jako dobré doporučení :-) Moje hodnocení je dost na vodě - nemám s čím srovnávat, leda tak s indickou komedií Pyaar Impossible, která je také o ajťákovi a krádeži programu. Bylo zajímavé sledovat, jak toto téma zpracovaly dva úplně odlišné světy. Postřeh na závěr: všimla jsem si, že - na rozdíl od evropských a severoamerických seriálů, kde se hojně pije čaj a kafe - v tomhle seriálu se moc nepije ani nejí, a když už, tak z krásně prostřeného stolu. ()
Po dlouhé době jsem viděl zase něco se Shunem Oguri a rozhodně jsem nebyl zklamán, na každý nový díl jsem netrpělivě čekal. Možná proto, že jsem chtěl vidět, co že to vlastně má hlavní záporák v plánu.... A to že jsem se dočkal, je jeden z důvodů, proč "jen" 4*. Druhým je hlavní hrdinka - zatímco v interakci se Shunem je skvělá, v okamžicích, kdy se soustředila na svoje problémy (hlavně ke konci) už to s ní taková sláva nebyla. Chvíli jsem uvažoval i o nejvyšším hodnocení, na to měl ale seriál i přes výbornou zábavnost (ve smyslu připoutání k obrazovce) příliš málo "nezapomenutelných" scén. ()
Po každém díle jsem trpěla při představě, že musím zase týden čekat - to už se mi dlouho nestalo. Mám ráda tohle japonské romantické vyprávění, kdy děj tak klidně plyne bez toho, aby se nějak tlačilo na pilu a divák byl citově vydírán. Hlavní dvojici jsem fandila, ke konci možná až moc :D ()
Ano ano ano! To nejlepší, co jsem v poslední době viděla. Byla jsem natolik navyklá na korejskou romantickou tvorbu, kdy se půl seriálu dívám na brečící hlavní hrdinku a druhou polovinu se koukám na flashbacky, že tento seriál se ukázal být velmi příjemnou změnou. Lehký, rychle se rozvíjející a hlavně bez otravného přehrávání a s úžasným Ogurim jehož postavu jsem si ihned zamilovala (scénu, kdy za ní přišel do školy jsem si přehrávala několikrát) Dalším příjemnou změnou byla hezká a nestupidní hlavní hrdinka, které jsem fandila. Celkově jsem těch 11 dílů zhltla na jeden zátah. Super! ()
Reklama