Režie:
Claude ZidiKamera:
Paul BonisHudba:
Bob BraultHrají:
Michel Galabru, Daniel Auteuil, Tonie Marshall, Raymond Bussières, Féodor Atkine, Françoise Michaud, Richard Bohringer, Robert Dalban, Maria Pacôme (více)Obsahy(1)
Lyceum Ludvíka XIV. delší dobu vykazuje velmi špatné výsledky u maturit, ale když je dokonce negativně propíráno v televizi poté, co všichni studenti posledního ročníku u maturity propadli, rozhodne se ředitelka lycea zavést pevný řád a disciplínu. Noví studenti jsou první školní den šokování učitelským sborem, který spíše vypadá jako panoptikum. Přísné ředitelky se nezaleknou a vyhlásí jí válku. Tím se rozpoutá řada humorných situací, místy až tragikomických… (claudel)
(více)Videa (1)
Recenze (43)
Ano dej tvori len sled komickych epizodiek a aj ked nie vsetky vyjdu, tak som mal cely cas dobru naladu a viackrat som sa dobre zasmial, co sa nestava tak casto. Dost to pripomina filmy s Les Charlots (co vzhladom na rezisera nie je prekvapive), len namiesto slavnej hudobnej stvorky tu rozne eskapady zaziva skupinka neznamych frantikov v cele s mladuckym Danielom Auteuilom. Michel Galabru sa zo zaciatku vo filme len mihne a poriadne to rozbali az v skvelom finale. Takze pokial mate radi jednoduche priamociare komedie, tak sa dobre zabavite. 8/10. ()
Nenapravitelní se hrozně nepřirozeně snaží o jakousi nadsazenou stylizaci do komedie ve stylu animovaných grotesek, což ve výsledku působí 1) dost děsivě, protože některé ty psí kusy jsou životu nebezpečné; 2) dost hloupě, protože dělá z postav autorit/dospělých kreatury pitomců, jež se nechají napálit zcela banálními triky... Navíc je ten film hrozně amorální. Nejen že se ústřední parta studentů snaží za každou cenu krutě přechytračit svoje učitele, ale ještě navíc je v tom podporují jejich rodiče a někdy se dokonce snaží podvést mezi sebou navzájem. Přesto se všichni nakonec spolu rádi zasmějí. Já teda moc ne. 3/10. ()
Vzpomínám si, že někdy před X lety, když jsem taky ještě chodil do školy, jsem na tenhle film narazil v televizi, ale viděl jsem to asi tak od půlky. Nicméně i tak mi to připadalo snad jako nejlepší komedie všech dob. Do teď jsem si pamatoval scénky se strojem na učení nebo s podváděnim při maturitě, ale vůbec jsem netušil, jak se ten film jmenuje. Teď jsem ho teda viděl celej a zasmál jsem se u toho znovu. Je teda fakt, že film postrádá nějakej souvislejší děj, a humor je občas trochu infantilní, ale minimálně 4 hvězdy si to zaslouží. Pro mě rozhodně nejlepší film od Zidiho (včetně komedií s Funésem a Richardem). ()
Třaskavě vtipná komedie o školní fauně všeho druhu nezestárla ani zdaleka tolik, jak bych od 30 let starého filmu čekal. Je pravda, že mezi postavami najdete "jen" všechny obvyklé typy z tematicky příbuzných filmů od Školy, základ života až po současné americké obscenity. Rozdíl je ale v tom, že Nenapravitelní nikomu nepodkuřují. Studenti soukromého lycea jsou líní, zlomyslní a nevychovaní a jejich lumpárny nejsou na konci vykoupeny žádným nevěrohodným "zmoudřením". Také učitelský stav je zhanoben, jak se sluší a patří a i když je úroveň gagů různá, jejich frekvence od začátku do konce nedovolí, aby filmu "spadnul řetěz". Z důvodu, o kterém už píše bloom - epizodické struktury - příliš nelze mluvit o hereckých výkonech. Jde o vesměs přesně obsazené karikatury, od floutka Daniela Auteilla přes přísnou ředitelku Marie Pacome až po Galabruho systematizovanou roli těžce zkoušeného strážce pořádku. Nevím, zda by se film líbil třeba příznivcům hřejivě lidských komedií Francise Vebera nebo Zdeňka Svěráka. Nenapravitelné bych asi doporučil spíš fanouškům Marx Brothers. 70% ()
Přijde mi, že Claude Zidi udělal tímto filmem krok zpátky. V tomto období už měl za sebou několik komediíí s Pierrem Richardem, Louisem de Funés a Belmondem a vypadalo to, že pro něj typické jednoduché gagy začínají zapadat do jakéhosi příběhu. Avšak v Nenapravitelných se vrátila nespoutanost a nesoudržnost z jeho prvních filmů s Les Charlots. Místo čtyř hippies jsou však hlavními aktéry více či méně komických situací učitelé a studenti soukromé střední školy, jejichž typologie je sice různorodá, ale žánrově typická - dívka do větru, přísná ředitelka, udělaný tělocvikář s podprůměrným IQ, sympatický rošťák (v podání mladého Daniela Auteuila) nebo dokonce důchodce vzdělávající se i ve třetím věku. Hlavně se nenechte zmást jménem Michela Galabru na prvním místě, jeho role typická komisaře je opravdu vedlejší. V úvodu filmu se s ním setkáme na moment v jedné scéně, ale pak na dlouhý čas zmizí, takže to vypadá, že se už znovu neobjeví. Vrátí se až na finální část, skládání maturitních zkoušek, kdy film dostává největší spád. Tento herec dokázal vždy vzkřísit i pouze několik scén z těch nejhorších francouzských komedií. Tato patří sice spíše k těm průměrným, ovšem kdyby takhle vypadala každá současná studentská komedie, mohli bychom skákat radostí do stropu. ()
Galerie (23)
Zajímavosti (3)
- Keď Gaëtan (Gaëtan Bloom) zloží ústnu skúšku, skúšajúci sa ho spýtal na obyvateľstvo Brazílie v roku 1978, jeho ťahák uvádza ale údaj z roku 1976 (109 miliónov). (Arsenal83)
- Stroj na učenie v tomto filme nie je príliš spoľahlivý: tvrdí, že OSN bola založená v roku 1942, hoci tomu bolo v roku 1945. (Arsenal83)
- Stredná škola, ktorá sa objaví hneď v prvých minútach filmu (oznámenie výsledkov maturity), je súčasná škola Diderot v Aubervilliers. (Arsenal83)
Reklama