Režie:
Henri VerneuilKamera:
Jean PenzerHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Jean-Paul Belmondo, Charles Denner, Adalberto Maria Merli, Rosy Varte, Jean Martin, Giovanni Cianfriglia, Maurice Auzel, Lea Massari, Albert Delpy (více)Obsahy(1)
V pařížských ulicích řádí vrah, který si své oběti pečlivě vybírá. Říká si Minos, podle postavy z Dantovy Božské komedie, a svými zločiny chce očistit společnost od bahna, které představují ženy žijící amorálním způsobem. Nejdříve jim vyhrožuje po telefonu a pak udeří. Vyšetřování vede inspektor Le Tellier, který je znám svými poněkud netradičními způsoby a především svou buldočí povahou, s níž se honí za „svými“ zločinci. V tomto případu nemá Le Tellier příliš času, neboť Minos stále uniká a nechává za sebou oběti doslova inspektorovi pod nosem... Strach nad městem byl již šestou spoluprací režiséra Henriho Verneuile a Jean-Paula Belmonda. I zde je Belmondo šarmantní, svůdný a neúprosný. Jeho kaskadérské kousky ho v tomto filmu málem stály život. (Česká televize)
(více)Videa (3)
Recenze (239)
... tepe dnem i nocí. Vyhlíží Paříž, vyhlíží smrt. Telefon už drnčí. Fantom - "spasitel" hříšných ženských duší se hlásí. Nezavěšujte, prosím. Blíží se setkání Vašeho hrdla a mé ruky... Na vizitce napsáno má poskvrněn neohrožeností. Do nejvyšších pater, po hřebenech střech. Tam, kde je zapotřebí jeho kaskadérský švih a talent. Vyrýsované svaly se do toho pořádně opřely. Zavěšen na laně spouští se do oken. Náramky pro toho polepšitele metropole, štíhlého "hezouna" se skleněným okem. ()
Jeden z filmů, který si užívám a můžu ho vidět třeba po stopadesátépáté. Asi každý ví, že tu Bebel málem přišel o život a i to dává tomu filmu a té scéně, ve které se to mohlo stát takový zvláštní náboj. Bebel je tu nekompromisní tvrďák, tak jak ho máme rádi a zápletka a děj taky nemají chybu. Skvělý film, skvělá detektivka... skvělý Bebel! ()
U vchodu do druhého kruhu stojí Mínos, soudí duše a určuje trest. Kruhem vane vichřice a unáší ty, kdo zhřešili smyslností. "Ó ty, kam jdeš, tady je bolest doma," Mínos mi řekl, když mě uviděl, přerušiv soud, jejž vykonával zrovna. [Dante, Božská komedie - Peklo (zpěv 5.)] Tak praví slova klasikova přičemž ve mně bije srdce plné nostalgie! A čím je pro mě vlastně Peur sur la ville? Ve zkratce by se dalo říct, že typická francouzská kriminálka stojící na znepokojivě dráždivé hudební variaci Ennia Morriconeho a extrémně slizkém záporákovi ztvárněném Adalbertem Mariou Merlim. Ale s odstupem času bych spíše řekl, že jde o značně netypickou „belmondovku“ o hořké chuti pomsty a touhy po vendetě v kontrastu s cynickým, ironickým zlehčováním činů jednoho schizoidního šílence. Jean - Paul Belmondo předvádí sice ve své první krimi roli své typické kaskadérské variance "udělej si sám" (scénu s honičkou po střechách pařížských domů považuji za jednu z těch nezapomenutelných), takže si ve spoustě panoramatických záběrů vychutnáte jeho hnědé, silonové fusekle, ovšem stejně jako třeba v případě Mrchožroutů (1984), vložil Henri Verneuil jeho postavě do vínku rozměrné ego a již zmíněný chladný cynismus - “Pojď, zkusíme to. Necháme ho umřít, jestli snesem ten šok!“. A přesně tenhle přechod, v kontrastu celé Jeanovi kariéry (potažmo lepších kriminálek typu Le Professionnel (1981)), dělá ze Strachu nad městem spíše průměrný kousek. Ale ještě moje oblíbené ale ;-). Padlo tu slovo nostalgie a to má u lety prověřených snímků velkou váhu. Postava Mínose, onen nezapomenutelný symbol skleněného oka, vše podbarvené skvělou, neurotickou hudbou a jistá nezpochybnitelná atmosféra, nenucené napětí, tohle v mých geneticky původních očích film jednoznačně povyšuje. Co na tom, že v záběr hluboce proniká Belmondovo zlověstně zvlněná patka, že elitní pařížští ostřelovači vypadají z pohledu dnešní SWAT jak banda dezorientovaných rybářů a že se na pornofilmy stála fronta jak u nás za komanče na pomeranče. I po 33ti letech od jejího vzniku neztrácí tahle kriminálka nic na svém „kouzlu“ a já se na ní vždycky (když už ji jednou za pár let reprízujou) rád podívám. Nesoudím, neboť před tribunálem obhájcem mým mé vlastní srdce jest! [7/10] ()
Belmondovy "vážné" kriminálky (Dobrodruh, Samotář) mě nikdy moc nebraly. Tato je po boku Profesionála čestnou vyjímkou, protože má kromě ultra drsného Jean-Paula (minimálně v jedné scéně je tu dost hustě předvedeno, jak je jeho postavě celkem jedno, kolik lidí okolo něj zemře, jenom když dostane zločince, jehož pronásleduje) také nápaditý a svižný děj s řadou opravdu povedených (nejen) akčních scén, ale jeho hlavní devizou je perfektní hyper slizký hlavní záporák (pro mě osobně se záběry z jeho pohledu staly tak trochu kultovními - viz "oko"). 70 - 80 % ()
Evropská verze akčního filmu se vyznačuje tím, co bylo pro Jean Paula příznačné - jasnou humanistickou orientací, uvěřitelným námětem i příběhem vtěleným do filmově pojatého příběhu s napínavým dějem a také otloukaným hrdinou, který se dopouští chyb a omylů, jež občas stojí lidský život. Drobek artistických vložek nepůsobí příliš vyumělkovaně a pro laického řadového diváka vyzní přirozeně a uvěřitelně. Moderní mušketýr nejen upoutává, ale i strhuje. A je jedno, že zanedlouho od toho ohňostroje dobrodružnosti uplyne padesát let. Letité jsou už konec konců i postřehy členů ČSFD. ()
Galerie (41)
Zajímavosti (14)
- Hodinky, které nosí Jean Letellier (Jean-Paul Belmondo), jsou Rolex Daytona Cosmograph. (kwaicheng)
- Scéna, kdy Jean Letellier (Jean-Paul Belmondo) naskakuje na okénko autobusu, byla natočena v běžném provozu a cestující o tom vůbec nevěděli. (Redyx1)
- Jean-Paul Belmondo se podílel i na produkci filmu prostřednictvím své produkční společnosti Cerito Films. (vesper001)
Reklama