Režie:
Valerio ZurliniKamera:
Dario Di PalmaHudba:
Mario NascimbeneHrají:
Alain Delon, Lea Massari, Giancarlo Giannini, Renato Salvatori, Alida Valli, Adalberto Maria Merli, Patrizia Adiutori, Krista Nell, Sonia Petrovna (více)Obsahy(1)
Profesor Dominici (Alain Delon), který má zálibu v hazardu a psaní básní, přijme místo na střední škole v italském letovisku Rimini. Brzy se zamiluje do jedné ze svých studentek, devatenáctileté Vaniny, a události naberou tragický spád.
Toto melodrama se odehrává mimo sezonu v italském přímořském letovisku Rimini, kde si místní "buržoazie" krátí čas hazardem a vede rozmařilý život. Když přijme pohledný, ale neudržovaný flegmatik Daniel Dominici (Alain Delon) místo zastupujícího učitele na střední škole, vzbudí zájem i zvědavost svých neomalených studentů. Daniel se dostane díky svým nekonformním či diletantským vzdělávacím metodám a bouřlivému osobnímu životu pod drobnohled kolegů, a navíc musí snášet cynické poznámky své deprimované partnerky Monicy. Cítí se osamělý a rozhodne se svou komplikovanou ženu opustit. Noci tráví pitím a hraním hazardních her s místní honorací. Záhy se zaplete s jednou ze svých studentek - mladičkou Vaninou - a události naberou tragický spád. (Cinemax)
(více)Recenze (21)
10/10. Dojemné. Působivé. Dramatické. Melancholické. Fantastické. V Itálii na tento film píší studenti seminární práce. Lze v něm najít odkazy a prvky ze Stendhala, Novalise, Shakespeara, Goetha, Danteho, Baudelaira nebo Bible (to jen tak namátkou). Jednotlivé scény obsahují mnoho symbolů, ukrytých v detailech, nebo jsou symbolické samy o sobě… Anebo lze film brát jako příběh o profesorovi, co se zamiluje do studentky. Každopádně, Alain Delon zde podává výkon hodný Oskara, Cézara, Medvěda, Lva i ostatního zvířectva, co se ve filmovém světě uděluje. „Někdy vzpomínky přicházejí na mysl bez důvodu. Ten, kterého hledáte, není zde…“ (více zde) ()
Moje rozloučení s gigantem francouzského filmu – záměrně vybrán snímek ne dobrodružný nebo kriminální, těch má na kontě na můj vkus příliš. Daniele Dominici, rozervaný profesor italštiny, toho své studenty moc nenaučí, zato je uhranut tajemnou Vaninou Abati. Atmosféra ospalého Rimini, bujaré večírky s partou kumpánů, vášeň pro hazard a související pochybná minulost s dírami v životopise, vyhořelé manželství s Leou Massari („My už spolu nejsme ani ze zvyku. Jsme spolu ze zoufalství.“) – to vytváří koktejl s tragickým vyústěním. Alain Delon se představuje v uhrančivé roli (jak jinak), s cigaretkou, drzý, avšak gentleman, tentokrát neoholen a italsky hovořící. No řekněte dámy, která z vás by si od něj nenechala vykládat o Stendhalovi? Pozornost si zaslouží i Giancarlo Gianniny, který v roli Spidera odhaluje Danielův původ. „Proč je smrt první klidnou nocí?” „Protože je to noc, kdy se nezdají sny.” Au revoir! ()
Nemám celkom dobrý dojem z tohto filmu. Kto veľmi chce, môže v ňom nájsť nejaké myšlienky, odkazy, symboly a vlastne nájde v ňom, čo len chce. A iný ho bude vnímať ako zbytočne rozkošatený príbeh bez výraznejšej pointy, v ktorom hrá niekoľko známych hercov, medzi ktorými prirodzene hviezdi Alain Delon. Ja som ho vnímal ako pomerne nezaujímavý film, ktorý mi nezapadol medzi tie diela talianskej a francúzskej kinematografie zo 60. a 70. rokov, ku ktorým sa rád vraciam. Až som sa pristihol pri tom, že namiesto filmu riešim problém, prečo 90 % času mal Delon na sebe kabát. Z milosti tri hviezdičky. ()
Skvělý film s úplně odlišným prostředím, než ve kterém potkáváme Alaina Delona. V roli profesora střední školy úplně v klidu zvládá problémové rebelující studenty, ovšem jiným stylem, než má představu ředitel. Jeho postoj ke studentům je pro některé rebelující takřka překvapením. Když má podpořit petici, s absolutním klidem to odmítá a vysvětlí proč. Studentům téměř vyrazí dech svou otevřeností, uvolněností a přehledem. Jedna dívka svým výrazem melancholičky a introvertky ho zaujme natolik, že jí začne věnovat značnou část své pozornosti. Ve městě si najde přátele, kteří odpovídají jeho naturelu, karbanu - hazardu. Postupem času zjistí, že dívku podporuje místní velmi bohatý muž, který pravděpodobně ovládá místní šedou zónu. Spolužití s jeho ženou je velmi uvolněné a víceméně drží jen setrvačností! Jak jeho porornost k dívce stoupá, tím více si uvědomuje, že se do ní zamiloval. Oči se mu pokouší otevřít její matka - odpohledu hnusné stvoření a schutí mu vpálí, že dcera patří jednomu bohatému mafiánovi, se kterým dokáže to křehké introvertní a melancholické stvoření lehce manipulovat. Ten mu ostatně také vysvětlí, že dívka, do které se zamiloval není to co si představuje a že již od 15 let žije jako prostitutka. Nenechá se ovšem zviklat, opouští svoji ženu, která mu s chutí vykřičí svou minulou nevěru a vyhrožuje, když odejde, že spáchá sebevraždu. Nic nepomůže, jednou se rozhodnul a odchází za svou láskou, nic mu nemůže stát v cestě. Jak je to u Delona, ale někdy zvykem, příběh končí tragicky. Snad jen jedna věta, která mi utkvěla "Proč je smrt první klidnou nocí, protože spíš konečně beze snů" ()
Alain Delon mě asi po druhé v životě (V plném slunci) velice překvapil. Dokázal mi, že když dostane roli, ve které může zužitkovat své přirozené přednosti, dokáže s přehledem utáhnout celý film téměř sám. Postava rozervaného profesora v První klidné noci to jedině potvrzuje. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (1)
- Film byl ve Francii z rozhodnutí producentské společnosti Adel Production uveden pod názvem Le professeur ve zkrácené verzi, a to i přes odpor režiséra a autora scénáře Valeria Zurliniho. (vesper001)
Reklama