Režie:
Pierre Granier-DeferreScénář:
Pierre Granier-DeferreKamera:
Claude RenoirHudba:
Philippe SardeHrají:
Alain Delon, Véronique Jannot, Bernard Giraudeau, Francine Bergé, Michel Auclair, Bernard Le Coq, Jean-Pierre Bacri, Catherine Lachens, Dominique Zardi (více)Obsahy(1)
Katastrofická vize 3. světové neboli atomové války, kde doktor Després (A. Delon), který už na počátku této hrozné doby přišel o veškeré své sny, se zamiluje v nemocnici do zdravotní sestry. I přes rozdílnost povah mezi nimi vznikne silné citové pouto. (MVanis)
Videa (1)
Recenze (21)
Snaha o MASH podle Frantíků? Zřejmě ne, humor zde chybí a tak jde jen o vztahy mezi lékaři a sestry. Nutno poznamenat, že vztahy jsou více než nudné a závěr byl tak předvídatelný, až to bolí. Spíš mi to přišlo, jako propagační video francouzských ozbrojených sil, což bylo výpravně moc pěkně udělané. Ale ni víc. ()
Z tohoto válečného dramatu si pamatuju bohužel jen fragmenty, v televizi to běželo příliš dávno, ale rozhodně mi z paměti nevymizelo, jak silně na mě v dětství příběh z 3. světové války zapůsobil. Bylo to syrové, depresivní, trochu jako M*A*S*H v jakože "sci-fi" kulisách (dnes by byly spíše historické) a bez humoru, jen krev, beznaděj a Alain Delon v hlavní roli unaveného chirurga. Docela ráda bych tento film viděla znovu. Prozatím dám na své někdejší silné dojmy - 80%. ()
Francouzská vize o polní nemocnici v průběhu 3. světové války. Snímek je z roku 1979, což již dnes znamená klasiku, tudíž i pochopení o dřívějších představách takové války. Několik mrtvol a vojenská technika z oné doby hlubší představivosti nepomůže. Příběh bohužel dnes vyznívá nudně a zdlouhavě. Jádrem je však filozofický temný příběh obohacený romantismem, který, byť vyprávěný pomalu, je při hlubším prozkoumání vcelku zajímavý. Filmu hodně pomohl Alain Delon, bez něhož by dnes zřejmě zapadl do hlubokého zapomnění. A tak rozhodně není snímek pro každého. Jedině náročný divák si přijde na své. ()
Základní premisou tohoto filmu je, že štěstí neexistuje. A když, tak jen na pár chvil a pak zase přichází temnota. Velmi skličující film s mimořádně trýznivým závěrem. Přestože se průběh filmu nese v takovém klidném tempu a z absolutní skepse se postupně mění v pozitivně laděný příběh, tak posledních dvacet minut Vás zničí, včetně Vašich představ o štěstí. Bylo mi dost smutno. Současně Delon ve velmi netypické roli. ()
Příliš stylizované, příliš umělé, příliš pomalé... 1) V polním dobře vybaveném pohodlném táboře Červeného kříže lékaři v klidu operují. Mimo tábor zuří 3. světová válka, což ilustrují tři - čtyři vrtulníky, několik náklaďáků, jeden tank při přejezdu rybníka a asi desetivteřinový záběr na řadu přejíždějících tanků a obrněných transportérů. 2) Pokročilou válečnou technologii z budoucnosti (tj. z roku 1983) představují tzv. žraloky, samonavádějící výbušné střely, s jejichž devastujícími účinky se lékaři střetávají na operačním sále a později i v reálu. 3) Zaujal mě pouze 32letý Bernard Giraudeau (lékař Francois, přítel hlavní postavy). 4) Román Harmonie ou les horreurs de la guerre napsal 59letý spisovatel a literární kritik Jean Freustié v roce 1973. Děj se odehrává během druhé (!) světové války. Myslím si, že transpozice děje do budoucnosti filmu neprospěla. ()
Reklama