Režie:
Alice NellisScénář:
Alice NellisKamera:
Matěj CibulkaHudba:
Jan PonocnýHrají:
Karel Heřmánek, Bolek Polívka, Miroslav Krobot, Marián Geišberg, Richard Genzer, Jenovéfa Boková, Vojtěch Dyk, Zuzana Bydžovská, Jana Hubinská (více)Obsahy(1)
Kapela Smoke, to byli takoví čeští Rolling Stones. Za nejasných okolností se ale v roce 1972 rozpadli a každý ze čtyř bývalých muzikantů se s údělem rockera ve výslužbě vyrovnal po svém. Dlouho se neviděli, jejich cesty se rozešly a i jejich pohnutky k oživení kapely jsou jiné - peníze, touha po ztracené slávě, snaha pomoct kamarádovi, ještě naposledy zažít ten pravý rockerský adrenalin. Jenže mají manželky, malé i větší děti a také zdravotní neduhy. Dost možná je ale na konci strastiplné cesty plné omylů, průšvihů a nečekaných překvapení čeká i odpověď na otázku, proč se vlastně tehdy rozpadli? Iniciátorem pokusu o velkolepý comeback kapely Smoke je klávesista Milan (Karel Heřmánek), který se zuby nehty snaží vypadat jako úspěšný podnikatel. Anebo ho k tomu tlačí jeho mladá žena Ivanka (Lucie Žáčková)? Naoko má všechno, co by si mohl přát: nahrávací studio, vnadnou blondýnu, roztomilou malou dcerku a spoustu triček golfového střihu. Ale velmi brzy je znát, že svůj život tak trochu nestíhá. Životní role úspěšného fešáka mu prostě přerůstá přes hlavu. To kytarista Karel (Miroslav Krobot) se na oživení kapely tváří dost zdrženlivě. O každém jeho kroku totiž rozhoduje jeho partnerka Yvonne (Zuzana Bydžovská), osudová žena, která vyznává východní nauky, new age a esoteriku. Karel se pod taktovkou Yvonne už léta živí doma umletým zrním a nosí oblečení z konopných vláken. A je si jistý, že návrat k rockovému nářezu mu u Yvonne jen tak neprojde... Baskytarista Václav (Bolek Polívka) je hodný chlapík z Moravy, který by klukům jejich plány rozhodně nezkazil. Jenže právě teď nejvíc řeší zašmodrchané vztahy se svým dospělým synem Vojtou (Vojta Dyk), který má svou vlastní populární kapelu Darkwerk a na tátovo koncertování se Smoke se dívá skrz prsty. A konečně frontman kapely, zpěvák Otakar (Marián Geišberg)... Ten jediný i po třiceti letech pořád vypadá a chová se jako pořádný rocker, i když věkem již trochu ošoupaný. Rockový odvaz je pořád jeho krevní skupina a pod koženou vestičkou s gustem vystavuje na odiv mužný hrudník... i jiné části těla. Ale i Ota má svoje tajemství, které klukům hned tak neprozradí. Navíc se kolem kapely motá podezřelý manažer (Richard Genzer), který s ní má trochu jiné plány, než muzikanti vůbec tuší, a jeho dcera Miriam (Jenovéfa Boková), která nechce být jen prodlouženou rukou svého vypečeného tatínka. O slepém bubeníkovi ani nemluvě. (Česká televize)
(více)Recenze (706)
Režie Alice Nellis mě baví. I při druhém setkání jsem si užíval profesionální i osobitou práci s vlastním scénářem a vedením herců. To, co Alice dokázala např. s Geňou, se už asi nikomu nepovede, včetně Genzera samotného. Jeho ztělesnění falše, pokrytectví a bezcharakterních praktik českého šou-businessu je velmi věrohodné. Samotní členové skupiny jsou možná až přehnaně rozdílní. Jistou povahovou soudržnost lze nepochybně cítit u Karla a Václava, i když Bolek u hraní vypadá, jako by to držel v ruce poprvé (tedy asi věrohodně) a ještě to kombinuje s výrazem upozorňující minimálně na kolaps, tak jeho další herectví je skvělé. Nicméně věčně mladý Milan (dědeček s novorozeňátkem vrhající se po hlavě do světa prohnilého bulváru) a nespláchnuté zbytky vychlastaného undergroundu šedesátých let, propagující západní demagogické klišé - sex, drogy a kdo ví, co vlastně ještě, v postavě Otakara, mi trochu narušovaly atmosféru. Ne, že bych obě postavy a jejich osudy ve filmu neuvítal, ale zdály se mi lehce přehnané. Přemodelínovaná kapela Nightwork v čele s načesaným, sólovým zpěváčkem také na kladech nepřidala, ale v celku mě film dost zaujal. Miroslav Krobot a Zuzana Bydžovská - dvojice, držící celý film nad tříhvězdičkovou vodou, která se mi nad filmem občas prolila. Nejen jejich, ale celo-skupinová KONEČNĚ vyřčená pravda, pár minut před vrcholným koncertem, mě v nadprůměru přesvědčila. Stejně tak hudba Jana Ponocného, který se své role ve filmu zhostil také s velkou parádou. Alice je pro mne velmi žhavé želízko v ohni novodobé české kinematografie. ()
Všechna (lokální) sláva není (polní) kráva. Právě naopak. Když se zadaří, může to být úspěch jako bejk. Pětičlenná hudební kapela Smoke takový úspěch v sedmdesátých letech zažila, než se rozpadla. V jejich případě to však nebyl rozpad s definitivní platností. Kapela a její členové, i když už jsou dnes jen čtyři, chtějí oprášit zašlou slávu a pokusit se o comeback s vidinou vyprodaných sálů, tedy pokud jde hlavně o jejich nenasytného manažera. Jde o to, že už je to dávno, co jejich hvězda zářila a pro svůj postoj, anglické texty a prosazování západní kultury byla pro socialismus nepohodlná a od té doby se změnily nejen hudební poměry v zemi, což členové vzkříšené kapely pocítí na vlastní kůži. O tom, jak se s obnovenou slávou vyrovnají po letech, a nejen o tom, vypráví další režijní počin poměrně plodné režisérky Alice Nellis, která je kritikou vnímána jako naděje pro český film, případně pro jeho novou tvůrčí vlnu, na které se už delší dobu veze. O neotřelý námět se postaral producent filmu Rudolf Biermann, ale postupem stopáže se ukázalo, jak je obtížné ho rozšířit na plochu celovečerního filmu. Množství pasáží slouží čistě pro vyplnění, které nic moc neřeší v rámci přímé osy příběhu. Navíc, jako velké úskalí se ukázalo, že jde o kapelu fiktivní, a tudíž její představitelé žádní hudebníci v reálu nejsou, s čestnou výjimkou slovenského folkového písničkáře Mariána Geišberga, který hrál zpěváka kapely. Ze zbylých tří členů, Karel Heřmánek, Boleslav Polívka a Josef Krobot, si lze stěží někoho z nich představit mimo filmovou fikci jako skutečného hudebníka. Přesto tihle vypelichanci tvořili fajn partu, jejíž autentičnost sice byla sporná, ale s podporou a obsazením hudebníka Vojty Dyka jako syna Polívky a dobře zachycené koncertní atmosféry, se jí nakonec přece jen nějakou měrou docílilo. Z režijního rukopisu je patrná originální vyváženost a neochvějná snaha zůstat spíše nezávislým tvůrcem vysokých, a pokud možno nepodbízivých kvalit a rozhodný krok směrem k independentnímu stylu nakonec režisérka udělala až v závěrečné napěchované třetině filmu. Nellis v podstatě potvrdila svůj status režisérky s vytříbenou schopností pracovat s kvalitními, a ne až tak poslední dobou na plátnech kin protěžovanými herci jako je Karel Heřmánek, který zřejmě v rámci účinkování v reklamě na mobilního operátora vyslyšel volání přírody, s již zmíněným autentickým Geišbergem, svým způsobem sexy Jenovéfou Bokovou, vynikající Zuzanou Bydžovskou, o nic méně vynikajícím Josefem Krobotem nebo netradičně obsazeným Richardem Genzerem, který si svého vypočítavého parchanta zahrál s gustem. Jen Bolek Polívka mně do role hudebníka, se svým nejistým přístupem ke kytaře, až tolik nezapadl. Režisérka zachovala to, co si u ní cením nejvíce, a sice že nejde se stereotypním proudem a porušuje stanovené trendy. Absolutní revival českého filmu se tímto odvážným počinem nekonal, ale s postaršími hudebníky Milanem, Vaškem, Otíkem a Karlem se blýská na lepší časy. Mé hodnocení: 60% ()
Tak som si prečítal pár dvojhviezdičkových komentov od miestnej ''elity'' a myslím si, že '' lidi tady spíš míň hulej...'' ! ()
Čo sa stalo s tou režisérkou trefných, milých filmov zo života, ktoré tak pekne vedeli vystihnúť pocity aj charaktery? A prečo sa rozhodla kopírovať americké klišé? Starne? Alebo starne cieľové publikum? Mne zostáva ešte tak 60 rokov, než túto vlažnú heřmánkovú polívku budem vedieť oceniť. Radšej Still Crazy, omnoho radšej ()
„Vy ste taky moc pěkná. Máte např. moc pěkné....boty“. Faktem zůstává, že tohle bych spíše čekal od J. Vejdělka popř. (současné) M. Poledňákové než A. Nellis a naopak si troufám rozhodně tvrdit, v rukou P. Zelenky by se jednalo o nezapomenutelnou podívanou. Plivat na Revival však proto ještě nebudu. Nenáročný, kvalitativně notně rozkolísaný snímek, který kolem vás prosviští bez jakékoliv zpětné rezonance, o nějakém (hlubším) přesahu nemůže být řeč. Jako příjemná oddechovka na So večer, však poslouží naprosto spolehlivě. Ano, můžeme namítnout, že v současné záplavě paniců nanic, ulovených miliardářů, bestiářů, zkrocených krokodýlů ....vyčnívá jakýkoliv počin, jak strašák v čerstvě zaoraném poli, ale nakonec můžu konstatovat, že pozitiva, byť těsně, přebila negativa. To přes fakt, že pachuti jisté prvoplánovosti a lacinosti (když pominu fakt, že Alice dobrovolně rezignuje na jakoukoliv snahu o motivaci postav, postupný vývoj...) se divák jednoduše neubrání. Scénář rozhodně na nějaké ocenění zrovna neaspiruje, stejně jako se nevyvaroval opakovaným klišé (postava slepce začíná s postupujícím časem silně otravovat), Heřmánkovi s Polívkou vyžilé rockery (narozdíl od neúprosně stárnoucích bilancujících chlapů) jen těžko uvěříte a Geňa, ruku na srdce, do tohoto formátu jednoduše nepatří. Za to M. Krobot si svojí typickou roli užívá s noblesou sobě vlastní a M. Geišbergovi jeho rockera, chytající druhou (třetí?) mízu, bez problému uvěříte. Příjemným osvěžením je potom bezprostřední „malá prsatá“ J. Boková. To v případě V. Dyka, může divák pouze porovnávat, zda-li je horší zpěvák či herec. Na druhou stranu (byť do cílové skupiny mám asi tak blízko jako Ljuba Skořepová k zápisu do první třídy) si dovedu představit, že je to právě on, kdo něžnější části zdejšího (pubertálního) publika, přivozuje příjemné vlhko v kalhotkách a nevědomky je připravuje na letní olympiádu v nové netradiční disciplíně- hodu na (živý) pohyblivý terč. Pokračování, v podobě vyprodaného Strahova, bych se přesto jen nerad dočkal. Už kvůli faktu, že pouhá samotná představa protestující Z. Bydžovské, překonávající délku místního hřiště, mi.....zůstaňme u smířlivé fráze, „nedělá po těle dobře“. 60% ()
Revival je taká tá česká obdoba hollywoodskych good feeling komédií, kde hrajú starí slávni herci a majú radosť z toho, že sa pred kamerou spoločne bavia. Podobne sú na tom aj štyria, respektíve piati tu prítomní českí hereckí veteráni. Film neustále upozorňuje, či skôr samé postavy upozorňujú na svoj vek a miestami je to už celkom otravné. Samozrejme vieme, ako to bude celé prebiehať, takže si kľudne môžeme počas filmu aj odskočiť na vécko, či skôr aj na 10 minút prepnúť, alebo na chvíľu zaspať a o nič podstatné pre dej neprídeme. Ale pozerať sa takmer dve hodiny na túto zostavu a počúvať ako ich dialógy, tak ich hudbu, ma celkom bavilo. ()
Hrozně pohodový film o tom, že přátelství kvete v každém věku. Přestože patřím do té nižší věkové kategorie, tak bych na koncert 4 dědoušků zašel mnohem raději než na koncert nagelovaných a podmalovaných teploušů. Popravdě řečeno, bych nezašel na koncert žádný, protože už mezi živými není nikdo, kdo by mi za tu cestu stál. Několik vtípků přistálo skutečně na úrodnou půdu. Herecky je film pořádně nadupaný a trefil se mi do vkusu, což byl také hlavní důvod, proč jsem se na film vůbec koukl. Polívku a hlavně pak Krobota mám jako herce moc rád. Ríšu Genzera pak obdivuji jako baviče a alkoholika. Nejen oni mě ve filmu velmi potěšili. Děj je docela příjemný. Tedy přiznám se, že dobrou půlhodinku jsem zvažoval hodnocení nejnižší, protože mě film absolutně nechytil za srdíčko, ale jakmile se dá stará kapela do kupy, tak se konečně začíná něco dít. A to něco je vzestupného charakteru. Docela jsem se těšil na předstíraný infarkt, který se bohužel nekonal, což mi připomíná, že jsem možná mohl upozornit na spoiler, ale co se už dá dělat. 4 dědouškové se houpou nad rakví, takže jedna smrt nakonec přeci jen příjde. S přihlédnutím, že se jedná o českou komedii dávám 3*. Na naše poměry je to více než vydařené. ()
Tak jsem se těšil na tento český, hudbení kousek, hlavně kvůli Miroslavu Krobotovi a bohužel žádná sláva. Od začátku do konce to nemělo pomalu žádný náboj. Humor se mi zdál poněkud suchý. Krom Krobota mě zde snad nikdo nerozesmál. Ale zalíbila se mi myšlenka, že Vojta Dyk zde hraje sám sebe, za to dávám velký palec nahoru a za Krobotovu typicky melancholickou postavu jakbysmet. ()
Velmi příjemné překvapení. Zdařilá komedie s funkčními seriózními podtóny, na něž je nazíráno s nadhledem, inteligentní scénář, zručná režie a kvalitní herecké výkony dávají dohromady zážitek, který je u českého filmu vzácností. ()
Tak především ve filmu dominuje Marián Geišberg, který byl pro mě doposud neznámým hercem (i když jsem po nakouknutí zjistil, že pár filmů, ve kterých se ukázal, jsem viděl). Ale vůbec celá čtveřice starší kapely Smoke působí docela kompaktně a nejzajímavější mi přišel asi Miroslav Krobot, kterému to prostě v této rovině sedne. Prostě sex, drogy a rock'n'roll počesku a postaru. ()
Jedna věc je víc, než jistá. Alice natočila už mnohem lepší filmy. Ať už to byl namátkou Výlet nebo třeba Tajnosti, tyhle filmy měly její nezaměnitelný, charakteristický rukopis, což se však o Revivalu rozhodně říct nedá. Přišlo mi to, jako úplně od jiného režiséra, což na druhou stranu může být jen můj subjektivní dojem. Je to dost předvídatelné a to hlavně na konci, který nenadchne, ale ani nějak extra nueblíží. Herci, v rámci svých možností ( Krobot, Heřmánek), předvádějí svůj standart, což se však rozhodně o všech říct nedá. V případě Richarda Genzera, bych navrhoval nominaci v kategorii nejhorší mužský herecký výkon ve vedlejší roli za rok 2013, v kategorii neamerický film. Svou sošku, by měl asi víc, než jistou. Celkově na mě tenhle snímek působil jako místy sympatický pokus o upečení lahodného dortu, který se však během vaření a servírování strávníkům málem několikrát převrátil z talíře. Hodně horší trojka. ()
Pokud přimhouřím oko nad scénářem, který občas ohýbá situace i jednotlivé postavy poněkud násilně a proti větru, je mé první setkání s Alicí Nellis, kupodivu, příjemným překvapením. Pro mě je Revival především příběhem o stárnutí, přátelství, ztraceném čase a podrazech, a jako takový se povedl na výbornou. Hořkozábavné drama o posledním tažení starých, životem omlácených rockerů nenudí a není hloupé. Nechybí mu emoce, silné momenty ani střídmě dávkovaný humor, občas notně černý. Ani chvíle nenápadně vybízející k zamyšlení, které chytře infikují různá klišé. Jednotlivé přísady se vzájemně neruší a ustojí i několik zakolísání. Z hereckého týmu vedou zcela jasně výborný Polívka a Krobot, ale neztrácí se ani tornádo Geišberg jehož protiváhou je civilně utlumený Heřmánek. Tihle čtyři to utáhnou i za herecky pokulhávajícího Dyka a Genzera. Zkrátka a dobře, sympaticky optimistický film, který si, doufám, užijí nejen staří pardáli. ()
Kterak sestava výborných herců zachránila nanicovatý příběh, o kterém je lepší moc nepřemýšlet. Dalším bonusem je původní hudba, která se úspěšně tváří jako písně, které mohly být napsané před čtyřiceti lety a přitom mají slušný hudební potenciál. Skvělé bylo obsazení Vojty Dyka do role hudební hvězdy. On si ze sebe srandu dělat umí. A třeba filmu přitáhl i nějaké mladé divačky, které možná ani nepochopily, že jim film přesně ukazuje, proč v něm jejich idol hraje. Komedie z rockového prostředí by měly být odvázanější i odvážnější. ()
Věk je jenom číslo, a že si tělesná schránka občas myslí něco jinýho, je její problém. A o tom pro mě tenhle film je. Nikdy není pozdě začít a nikdy není pozdě na návrat. A že je při tom někdy sranda a jindy zase smutno, to je prostě život. Mně se to líbilo. A votomtoje. ()
Alice Nellis is back! Zuzana Bydžovská nemá jen jednu hereckou tvář, jak jsem tvrdil v Perfect days. Asi nikdy jsem neviděl Karla Heřmánka ve špatném filmu. Dokonce i Geňa umí hrát a pasoval tam. Od Nightwork je sympatický, že si nedělali reklamu a nechali si změnit visáž (i když je to teď už stejně vlastně jedno). Dobrá hudba od Ponorky a konečně zase jeden dobrý český film, u kterýho se nemusíte stydět (ani vás nikdo nechce dojímat). ()
Na české poměry slušný a zábavný snímek, který v mých očích trpí na extrémně pomalé tempo, které ubíjí jinak celkově kladný dojem, nenáročné zábavy a nevyužití potenciálu takového obsazení. ()
Revival je film pro mě. Mě baví, rozesmívá, dojímá. Alice Nellis mě tady překvapila, přestože ji mám ráda. Polívka, Krobot, Heřmánek a Geišberg, to byla tehdy skvělá volba. Čtyři bardi, na kterých bylo vidět, že si to zahráli s chutí. A vidíte, rok se s rokem sešel a na Mariána už můžeme jen vzpomínat. U pohodového filmu, kde si zahrál vlastně sám sebe. Budiž mu lehká zem. ()
Příběh obsahuje kus nellisovského humoru, ale autorka víc řeší vztahy - tak jako i v jiných svých filmech. Příběh má celkem povedenou zápletku, kterou autorka rozvedla bez krkolomných odboček. Kupodivu mi nevadil ani Genzer, ale možná to je tím, že "hrál" nesympatickou postavu. ()
Konečně trochu sympatický film z českých luhů a hájů. Samozřejmě i tenhle si neodpustí několik typicky českých klišé, ale v celku funguje naprosto bezproblémově a navíc má parádní soundtrack. Červené zbarvení na CSFD je zcela na místě. 75% ()
Jsem ráda, že Alice Nellis napsala komedii, protože její dramata jsem vždycky rozcházela docela dlouho, než prošly celým traktem mého filmového... sálu. Revival je opravdu příjemné překvapení, bavila jsem se dobře, o to víc, že jsem od něj mnoho nečekala. Pro mě zase jednou český film, který má úroveň a.. prostě za 4*. ()
Reklama