Režie:
Claude ZidiKamera:
Henri DecaëHudba:
Vladimir CosmaHrají:
Pierre Richard, Jane Birkin, Michel Aumont, Luis Rego, Jean Martin, Claude Dauphin, Catherine Allégret, Dyanik Zurakowska, Paul Cambo, Henri Attal (více)Obsahy(1)
Snaživý bankovní úředník Pierre Vidal má v soukromí spoustu starostí. Milovaná Janet se s ním po dvou letech začíná otravovat, jejich vztah jí připadá příliš stereotypní a fádní. Zato v práci Pierre přechodně povýšil: zastupuje ředitele po dobu jeho dovolené. A právě tehdy navštíví banku maskovaný lupič a ukradne veleváženému klientovi důležité listiny! Pierre se rozhodne vynechat z té záležitosti policii a dopadnout pachatele sám. Jediné vodítko pro něj představuje jízdenka, kterou zloděj na místě činu vytrousil. Pierre se rozjede do cílového místa. Pierrova nenadálá cesta opředená tajemstvím však vytrhne Janet z nudy dost nežádoucím způsobem. Dívka propadá žárlivosti a vydává se po stopách podezíraného milence… (Česká televize)
(více)Recenze (66)
Vydal se to spočítat vypočítavé "trans"akci. Pro klid pokladny, skrze křeslo papírování, expres vytržen, na Ostrovy, jeviště mumraje. Srovnat čísla, zabránit parafování rafinované fúze múz. Muž činu. Očko na vklady a výběry, který bohatě uplatnil i své vlohy, nesporně úsporné polohy. Parádník železných rezerv. Neušetřil si ani finální mat správci centrální kasy nad Seinou. Cinknuté existenci uzamkl bank. Sen, scénu při Temži. ()
Během posledních dnů jsem viděl několik filmů s Pierrem Richardem (Hořčice mi stoupla do nosu, Roztržitý, Hračka a Jsem nesmělý, ale léčím se). Tento film mi z nich přišel jako jednoznačně nejvtipnější. Opravdu, scénárista s režisérem zvládli pouze z dvou nápadů vykřesat úžasnou komedii. Plno vtipných situací, dobrá kamera, střih i lokace. A Pierre Richard za sebe ani nedělá až tak obrovského trapného i*iota jako má ve zvyku. 90% ()
Slabé, slabé, hodné slabé. Zasmál jsem se asi dvěma vtípkům, který byly fakt dobrý, hlavně záchodová mísa byla super, ale jinak hodně velká suchařina a nuda, spojená s kýčovitým příběhem. Tohle se moc nepovedlo a Náhradník je dalším důkazem, že ne každý film s Pierrem Richardem je pecka, ikdyž ho mám jako herce jinak velice rád. Tenhle film mě brzo vyšumí z paměti a za chvíli si na něho už ani nevzpomenu. Ještěže mám v paměti navždy uschované nářezy tipu, jako např. " Nalevo od výtahu ", nebo " Jsem nesmělý, ale léčím se "... Tam jsou ty gegy vyhnaný do absurdna a přesně sedí a nepůsobí suše. U Náhradníka je tomu bohužel naopak. ()
VIDĚNO PO DLOUHÉ DOBĚ PODRUHÉ. Pierre Richard nohou v záchodové míse, Pierre Richard zbavující se z provázového zajetí ze židle. A v neposlední řadě Pierre Richard omylem součástí divadelního představení. Tyto tři pasáže jsou skvostné. Zbytek nemá tak velké grády a nepatří k tomu nejlepšímu, co Pierre natočil, ale koukat se na to dá v pohodě. Škoda, že si film ještě trochu více nepohrál s motivem ,,chvilkový nahradní ředitel banky´´ a z banky se moc rychle vypadlo. První půlhodina v ni je totiž hodně nádejná, pak následuje trochu nudná a dlouhá pasáž ve vlaku, pak zase docela dobrý dojezd se dvěma skvělými scénámi zmíněnými níže. Jen občas dějově poněkud rozpadlé a na Richardovku sem tam zbytečně agresivní s pár trapnými vedlejšími postavami, hlavně podivných padouchů.Ale samotný Pierre je tradičně moc fajn. ()
Já půjdu proti proudu, protože už znám jiné Richardovy komedie a ty jsou podstatně lepší. Ostatně v roce sedmdesát pět už z něj byla velká hvězda po filmech Velký blondýn s černou botou, Roztržitý či Hořčice mi stoupá do nosu. Hned několikrát s ním právě Claude Zidi spolupracoval. Sám rejža tvořil v sedmdesátých letech jednu lepší komedii za druhou a jako by nevěděl, kterého komediálního herce využít lépe, střetl se se všemi hvězdami. Jean-Paul Belmondo, Philippe Noiret, Gérard Depardieu, Michel Galabru, Louis de Funès a konečně i Pierre Richard. Dělal opravdu se všemi hvězdami, ale já si myslím, že tento film není zrovna povedený. Richard je sice opět popletený a lítá sem a tam, ale místy děj vůbec nedává hlavu ani patu jen proto, aby logiku přebil humor. Nikdo ho nepodpořil, přestože Jane Birkin je krásná, milá a místy i docela vtipná, ale třeba policista vyzníval spíše do trapnosti a neustálé zatýkání též. Navíc i celá zápletka je trochu nesmyslná. Trochu revoluční je zde přístup ke gayům, kteří v té době ve Francii neměli na růžích ustláno. Stejně tak jsem si povšiml následující, hodně vizionářské, debaty. "Vaše mrkev je plná hnojiv." "Ne, ne, je čistě přírodní." ()
Galerie (8)
Zajímavosti (1)
- Pierre Richard, Jane Birkin a Jean Martin se pod taktovkou Clauda Zidi sešli již v roce 1974 v komedii Hořčice mi stoupá do nosu (1974). (JohnSmith)
Reklama