Režie:
Viktor TaušScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Milan ChadimaHudba:
Petr OstrouchovHrají:
Didier Flamand, Oldřich Kaiser, Jiří Lábus, Julie Ferrier, Kati Outinen, Eva Jeníčková, Taťjana Medvecká, Ivana Uhlířová, Juraj Nvota, Zuzana Kronerová (více)Obsahy(1)
Na počátku kariéry vytvořili OSKAR, MAX a VIKTOR klaunskou skupinu Busters. Jejich klauniády představovaly ostrůvky svobody uprostřed nehybné bažiny rezignace v komunistickém režimu bývalého Československa. Pak se však mezi třemi klauny cosi vážného odehrálo. Jak se ukáže, národem milovaní klauni se mezi sebou nedokážou vystát. Nyní se Oskar vrací po třiceti letech z emigrace, aby v Praze uzavřel svoji uměleckou kariéru. Setkání s bývalými přáteli vede k nevyhnutelné vzájemné konfrontaci. Osud jim tak nabízí ještě jednu šanci, jak to naposledy pořádně roztočit. I po třiceti letech otázka zůstává stále stejná: Kdo se bude smát naposled? (Falcon)
(více)Recenze (192)
Po letech letoucích skvělý výkon Oldřicha Kaisera! Jen kvůli němu čtvrtá *. ()
Takhle extrémní tragikomedii jsem dlouho neviděl. Mám na mysli extrémní depresivní momenty a zároveň neskutečné humorné hlášky. Kaiser s Lábusem excelují v rolích starých herců, jsou naprosto výborní. Deprese z Kaiserovy těžké nemoci a Lábusova manželka s demencí, to byl těžký kalibr. Na druhou stranu herecká etuda Kaisera s Flamandem (hraní na piano) mě naprosto rozebrala, stejně jako scéna s česáním pleše nebo dialog s realitním makléřem ("Můžu si zapálit?" "Klidně si zapalte, my se potom osprchujem.") Konec na autobusové zastávce byl velmi, velmi zvláštní, překlopil u mě celkově spíše depresivní dojem z filmu do trochu jiné roviny. Zasloužených 80%. ()
Klauny jsem vždy nesnášel. Slabou a jedinou výjimkou je samozřejmě horor It a to ještě v knižní předloze. Ani naši tragikomičtí Klauni na tom nic nezměnili. Závěr: nedoporučuji. ()
Byl jsem na předpremiéře, ale předpokládám, že už se to stříhát nebude. Vyjma kamery, hudby a vtipu o posraným prostěradle, tam nebylo zhola nic, co by nějak zachránilo ty neuvěřítelně dlouhé a nudné pasáže zcela o ničem. Chápu, stáři, nemoci, ale je to stále námět na televizní 30 min příběh ne na plátno proboha. Druhý fikm napsaný Jarchovským, který mě doslova urazil. Jedná hvězda za skvostné dekorace Jana Kadlece ml.! ()
Skupina kamarádů - umělců, které rozdělila výstřední žena, se po letech odloučení znovu dává dohromady. Jeden trpí rakovinou, druhý má problematický vztah s potomkem....Jsou to Klauni a nebo Revival? Ani jeden z filmů mi moc nesedl, nejspíš to teda bude příběhem. Lábus a Kaiser byli výborní, škoda předabovaného Flamanda - vždyť to šlo hrozně poznat! Obrazově krásné - Viktorův polorozpadlý dům nebo závěrečná scéna na zastávce a ve střižně odvedli taky dobrou práci :-) ()
Dialogy a opravdová uměleckost, dokonale působící jako celek. 80% ()
Česká sračka na dvojitou!!! ()
Sebavedomý,suverénny. Nádherný vizuál. Kamera.Hudba. Čo zo sebou nechal spraviť Lábus.... Kaurismäkiho diva. Ich príbeh,ten dom, ako je to zosnímané... Táto časť až hororová najviac vynikla. To, ako film vyzerá, sa v týchto končinách nevidí... V jednotlivostiach umelecké dielo. Beriem mnohe vyhrady, ale toto je mimoriadne. ()
Sada silných filmových scén a hereckých výkonů, které ovšem nespojuje žádný nosný příběh. Velké očekávání = nutné zklamání, Ale z toho chlapce Tauše ještě něco bude! ()
Sešli se páni herci - je vidět, že duo Kaiser a Lábus je sehrané. Klauni mi vždy připadali navenek usměvaví, ale uvnitř zasnění a smutní - přesně jako tento film. Veselé i dojemné zároveň. Hudba naprosto perfektně zvolená.Závěrečná scéná s hřebenem mě odrovnala.Velmi podařený film. ()
Neobvyklé prostředí, zajímavá atmosféra, mezilidské vztahy a problémy, nedorozumění, zatrpklost, závist, tvůrčí potence a impotence, úspěch a neúspěch, jistota v nesvobodě a svoboda v nejistotě emigrace, nemoci, stáří. To všechno řeší Klauni. Většina filmu plyne v příjemně citlivém, civilním a smutně humorném duchu a do toho občas vnikne nějaká poněkud teatrální a patetická scéna nebo situace. Herecky je podle mě nejlepší a nevýraznější Kaiser, ale film celkově upoutá spíše zvláštní melancholickou atmosférou než hereckými výkony. Možná paradoxně nejsilnější a nejvýmluvnější byly ty scény, kde se příliš nemluvilo. ()
Na Kaisera s Lábusem jsem se moc těšil, nezklamali. Dobrá kamera, krásná hra se světlem (i když dost předvídatelný střih). Nad celým filmem nemá cenu přemýšlet, melodramata jednotlivých scén jsou důležitější. Opravdu evropský film! ()
krásné - pro mě totální překvapení v rámci české kinematografie - od scénáře, přes střih, kameru, propracovaný "design" přes úžasné herecké výkony ()
Tenhle film je zvláštní. Řekla bych, že myšlenku a provedení, které mají zřejmě vyznít z tohoto filmu, pochopí jen ti, kteří to dokáží ocenit. Jako né že bych byla nějakej přízemní tragéd, kterej se uspokojí nad Babovřeskama a řeže se smíchy nad Kameňákem ještě dvě hodiny, ale tenhle film je zřejmě vyšší level. Nejsem z těch, kteří by vysedávali v divadlech dokázali využít celou roční pernamentku, nejsem z těch, kteří ocení muzikál, operu či balet. Takže tím pádem je pro mě i tenhle snímek tak trochu házení perel sviním. Pravděpodobně bych jako divák měla ocenit herecký výkon pánů umělců. To, jak dokáží pohybem vyjádřit emoce, jak dokážou monologem vehnat slzy do očí. Jak si tragikomedický pohled na hořkost života máme vnést do života svého, aby nás to donutilo k zamyšlení. Prostě ne, tohle ne. Ten film zas není taková hitparáda na to, abych si to znovu pustila a přemýšlela, co chtěl básník říci. Kolem sebe mám dost životních příběhů, nad kterými se pozastavím a který mě donutí k zamyšlení, takže tenhle film pro mě nebude jeden z top. Mimo jiné mě to připomínalo Birdmana- takový pokus o návrat na prkna, co znamená svět. Nějak jsem teda nepochopila myšlenku koprodukce Česko- Finsko (Finové mají dobré kousky, ale proč to míchat) - Lucemburskou (proc??) a do toho ještě tradiční klišé v podobě jazyka Francouzského a klaunů. A stejně jsem klauny nikdy neměla ráda, nahánějí mi spíš hrůzu. ()
Od snímku jsem příliš neočekával, ale dostal mě tím, čím je. Syrovou sondou do života smutného klauna a jeho zatrpklých přátel / spolupracovníků. Oldřich Kaiser je stále pan Herec. ()
Nenápadný, ale o to zaujímavejší film poslednej doby. Kaiser a Lábus skvelí. ()
Jeden z mála filmů, na který bych se klidně podíval i potřetí. Líbila se mi relativizace pohledů hlavních protagonistů, což nejspíš měla být hlavní idea příběhu, a zároveň i provedení, které periodicky osciluje mezi komikou a melancholií. Jen na konci oscilace překmitnou do grotesky, mám na mysli kvapné vzdalování okolostojících, když Maxovi praskl kolostomický vývod, a scénu s rozpadajícím se automobilem. Mysteriozní závěr je pak korunován závěrečnou scénou na autobusové zastávce, kde si tři klaunové zapálí cigarety a labužnicky šlukují. Max ovšem vzhledem ke své nemoci pouze pantomimicky, ale jako jedinému mu přitom vyjde z úst opravdový kouř. Vidím v tom hold závěrečné tenisové scéně v Antonioniově Zvětšenině. ()
Nedokoukáno, nuda. Zajímavá mystická kamera až artistické. Zároveň nechutné. ()
Nebavilo mě to, velkou část jsem jen proklikal. ()
O existenci filmu jsem do dneška neměl ponětí. Narazil jsem na něj náhodou na Netflixu a jsem v pozitivním slova v šoku. Už dlouho jsem neviděl tak skvělej českej film. Líbilo se mi všechno. Počínaje scénářem a konče hereckými výkony. Prostě mi to sedlo. Možná proto, že už jsem taky na konečné a že vzpomínám... ()
Reklama