Režie:
Claude LelouchScénář:
Claude LelouchKamera:
Claude LelouchHudba:
Francis LaiHrají:
Lino Ventura, Françoise Fabian, Charles Gérard, André Falcon, Elie Chouraqui, Silvano Tranquilli, Georges Staquet, Mireille Mathieu, Claude Mann (více)Obsahy(1)
Simon je propuštěn z vězení, kde si odpykával trest za krádež šperků. Vrací se do Paříže, kde se doufá setkat se svým komplicem Charlotem a s mladou prodavačkou starožitností Francoise, s níž hodlá začít nový život. Jak je pro Lelouche typické, film spojuje řadu žánrů, ale navrch postupně získává milostný příběh dvou lidí ze zcela rozdílných prostředí. Namísto obvyklé emocionální montáže sledujeme paralelní příběhy dvou vyhraněných osobností, které ne nutně byly stvořeny jedna pro druhou... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (27)
Pozoruhodné, nezaslouženě opomíjené dílo předního francouzského a světového filmového režiséra a tvůrce představuje jeden z monumentů francouzského a evropského herectví s celosvětovým přesahem Lina Venturu v pro něj naprosto atypické úloze. Jedinečná Lelouchova schopnost tvořit dílo od díla vlastní žánr téměř vždy vede k působivým výsledkům. Zdánlivě banální detektivka či thriller se mění doslova pod rukama tvůrce a před očima diváka v hlubokou sondu do aktuálního stavu tehdejší francouzské společnosti, do tehdy palčivého tématu konfliktu skutečné ženské emancipace a stále silného tradicionalistického patriarchálního mužství. Lino Ventura a jeho přemýšlivý drsňák z podsvětí je v podstatě slušným člověkem, se kterým se život nemazlil, a on se, dá-li se to tak napsat, nemazlil naopak s ním. Síla hlubokého přelomového milostného citu, lásky škádlivé čarodějky, koná divy. Jedinečná závěrečná scéna, jejímž dominantním činitelem je unikátní Venturova mimika, je vskutku nadčasová. Evropští drsňáci mají – na rozdíl od svých amerických alternativ – srdce, cit a vlastně i mozek, schopný myslet a cítit také očima toho druhého; jsou – minimálně v zklasičtělém Venturově podání – skutečnými, opravdu mužnými a celými lidmi. NOVÝ ROK je filmem, na který se nezapomíná. Dramatem, které je přesvědčivě mocno i nedramatického, lidského závěru. Závěru lidstvím prosyceného všedního dne. Slušného a současně hlubokého a smysluplného lidského života. Života, který může prožít kdokoliv z nás, najde-li v sobě k tomu dostatek vůle a moudrosti. ()
Príbeh chlapa, ktorý musel byť zlodej, aby si ukradol lásku ženy z inej spoločenskej vrstvy a intelektuálneho zázemia. Ona bola pre zmenu zlodejka sŕdc, lebo, kým naňho čakala, kradla si pre seba pozornosť iných mužov. To všetko pre naplnenie poctivého a bezúhonného vzťahu, ako sa na zlodejov patrí. K lúpeži len toľko, že hodinky s granátom si radšej mal nechať. V rozhodujúcej chvíli by sa mu náramne hodili... ()
Jako první jsem viděl americkej remake s Peterem Falkem z roku 1987, kterej se mi líbil opravdu hodně. Čekal jsem, že originál s Linem Venturou bude určitě ještě lepší, ale moc mě to nenadchlo. Kdybych viděl tenhle originál jako první, třeba by se mi to líbilo víc. Pokud bych si měl vybrat, tak já teda sáhnu po mnohem svižnější a odlehčenější verzi s Peterem Falkem. ()
Mé první setkání s tvorbou Clauda Lelouche dopadlo na výbornou. Ostatně Lino Ventura v hlavní roli ani nemůže zklamat. Na první dobrou jsem se sice trochu obtížně ale vlastně fascinován soukal do Lelouchova černobílého filmového entrée ve stylu nové francouzské vlny, ale sotva jsem se prodral dovnitř, střih, barva a najednou jsem se ocitl v de facto konvenčním (ale výborném!) filmu. Dopředu je pak třeba říct, že vše do sebe později zaklaplo jako víko od kufříku se šperky. Příběh dvou přátel, kteří připravují vyloupení zabezpečeného klenotnictví je sám o sobě zajímavý, pochopitelně i díky chemii mezi inteligentním Venturou a přitroublým ale sympatickým Gérardem, nicméně Linova romantická avantýra s oduševněle krásnou Francoise Fabian přerůstající v pevný vztah je tím, co mne nakonec vede k absolutoriu. Dialogy mezi nimi pak díkybohu nepsal sám život, ale Claude Lelouch a jejich, jak to jen nazvat, inteligentní upřímná intimita, byla příjemným pohlazením. Večeře s povrchními snoby pak v tomto ohledu kontrastovala nejvíc a díky následné reakci Francoise není možné se do ní okamžitě nezamilovat. Jak dopadne loupež je sice víceméně jasné, ne už tak jak se povede vztahu Simona a Francoise a ... pět hvězd. ()
Proč si pár hodin před Novým rokem nepustit Šťastný nový rok, který jsem dostala k Vánocům od Pshimiho? blesklo mi hlavou. Hlavní protagonista mi byl povědomý hned, vzápětí jsem si vzpomněla, že kradl už v Dobrodružství je dobrodružství. První půlka byla dobře rozjetá, bavilo mě pozorovat jejich převleky, masky a hru na staříka s umírající sestrou a byznys se sličnou majitelkou antikvariátu. Pak už to bylo moc upovídaný, roztahaný, zkrátka to ztratilo jisrku, takže celkově slabší tři *. A písnička byla pěkná, to souhlasím, Pshimi. P.S. Šťastný nový rok všem!:o) ()
Galerie (14)
Zajímavosti (2)
- Jedná se o jeden z pěti nejoblíbenějších filmů Stanleyho Kubricka. Kubrick si ho pouštěl každý rok a promítal ho i hercům, se kterými pracoval, aby jim ukázal možnou symbiózu mezi hercem, kamerou a režisérem. (Snorlax)
- Claude Lelouch v tomto filmu poprvé použil ruční 35mm kameru, se kterou mohl zároveň snímat i zvuk. (Snorlax)
Reklama