Režie:
Wim WendersKamera:
Henri AlekanHudba:
Jürgen KnieperHrají:
Bruno Ganz, Solveig Dommartin, Otto Sander, Curt Bois, Peter Falk, Hans-Martin Stier, Laurent Petitgand, Paul Busch, Didier Flamand, Jürgen Heinrich (více)Obsahy(1)
Jeden z najpôsobivejších filmov svetovej kinematografie 80-tych rokov. Režisér Wim Wenders zasadil dej tohto svojho najznámejšieho a najúspešnejšieho diela do vtedy ešte múrom rozdeleného Berlína. Mesta, ktorého oddelené časti spájalo pod zemou metro a nad ňou nebo. Osou jeho originálnej filmovej eseje je príbeh dvoch novodobých anjelov, z ktorých Damiel sa vzdá večnosti kvôli cirkusovej trapézistke Marion a stáva sa človekom. Wendersovi a Handkeho anjeli však nezodpovedajú celkom zaužívaným predstavám - i preto ich obľúbeným miestom nie je kostol, ale berlínska knižnica, kde sa koncentrujú ľudstvom vytvorené duchovné hodnoty. O šesť rokov neskôr sa Wenders k filmu vrátil vo voľnom pokračovaní Tak ďaleko, tak blízko! a v USA vznikol až príliš hollywoodsky remake Mesto anjelov z Nicolasom Cageom. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (338)
Ze začátku jsem si říkal"Waw to je geniální, naprosto skvělé skloubení hudby a obrazu, skvělá kamera, výtečný námět". A pak přišela ráno do brady a začalo mě to už jen bohužel nudit. Jsou tam úžasné scény, ale je to všechno zabaleno do prachu nudy. A to jsem si sám přál, po úvodu, aby se mi to líbilo, ale prostě to nešlo. ()
95% ()
Tenhle "film", který je jen a jen pro pozéry, je ještě stupidnější než Rakušani protestující proti Temelínu, to jen tak na úvod! V jistém dokumentu o P. Falkovi (který zde taky hraje) propagovali "nesporné kvality" tohoto "filmu", ale tyto "kvality" může vidět jen ten, kdo skutečně rozumí těm "nejskvělejším" uměleckým dílům! Jsem převelice rád, že takový nejsem, jinak bych totiž byl nucen napsat, že tento přenádherný snímek je jako rozkvetlá květina, voní jako luční kvítí, je lehký jako jitřní vánek a jeho poetika se lehounce roztírá jako Lučina, tohle však přenechám místním expertům. Slovo na závěr: na závěrečné titulky jsem se těšil mnohem víc než kdysi na vojně na KVOPa!!! ()
Velmi působivý a spirituální zážitek, který mě i svým způsobem nějak zasáhl. Nějaká místa byla hluchá a lehce nudná, ale jinak vše tvoří takový důležitý poetický celek meditace o životě. ()
Keď bolo dieťa dieťaťom, bolo zvedavé a malo veľa otázok. Bolo ľahké ho potešiť aj zarmútiť. Vedelo, čo je to zázrak, s otvorenými očami sledovalo svet okolo seba. Neskôr dieťa dospelo a už len hmlisto si to všetko vybavuje. Život mu pripadá šedý a banálny, naučilo sa prežiť, ale zabudlo žiť. Je obklopené mnohými ľuďmi, ale cíti sa osamelé. A predsa, môže nájsť v živote niečo cenné, objaviť poloplný namiesto poloprázdneho pohára? Existuje niečo, kvôli čomu by sa aj anjel chcel vzdať svojej večnosti? Poetický film, ktorý vždy zahreje. ()
Nebe nad Berlínem, to je něco co může jen velmi ztěžka nalézt konkurenci, dotýká se totiž nějaké jemně načrtnuté linky. Chtělo by se téměř deklarovat že bezkonkurenčním způsobem (-jedni z mála rovných (možná i přemožitelů), budou zřejmě ti pánové zmínění na konci filmu). Podivný mág filmu tento je prostý ve své podstatě, krásný ve svém obrazu, symbolický ve své myšlence, poetický ve všech aspektech. V podstatě se mi jeví jako vrchol humanistického poetismu. Co JE ale pravděpodobně skutečně JEdinečné, totiž naprostá plynoulost a lehkost s jakou snímek na diváka nanáší svým způsobem těžkou látku i obsah. To je jeden z perfekt Nebe nad Berlínem: ona lehkost váživého obsahu, z podstaty člověku srozumitelná nádhera (tedy ta poetika) bytí zrcadlícího se ve filmu. Asi všeho, asi ve všem. ()
Piatu * pridávam za Berlín, kameru, post punk, Bruna, Columba a Nicka ()
Po mém nedávném zhlédnutí režisérova nejnovějšího díla Dokonalé dny, jsem si myslel, že se Wendersovi povedl poměrně slušný zářez na poli nedějového filmu. Ovšem zde vidím, že to není jeho jedinná stopa v tomto odvětví. Neviděl jsem sice z jeho práce více, nicméně pokud mohu i z tohoto malého vzorku soudit, myslím, že Wenders je pravým mistrem na poli filmů s absencí děje. Respektive, nelze říci, že se ve filmu vůbec nic nedělo. Jenom jeho větší část slouží pouze k navozování jakési atmosféry, nálady a děj nijak neovlivňuje. Na druhou stranu, tyto scény jsou natočeny tak šikovně, že si toho skoro ani nevšímáte. Protože režisér má podle mě dobrý cit na to, kdy divák začíná ztrácet pozoronost. V ten moment mu totiž střihne nějakou pasáž z hlavního děje, aby divák nezískal pocit nudnosti. Na tomto filmu se mi velmi líbí jeho námět - anděl co sestoupí na zem, jeho prozkoumávání světa, prvek zamilování. Zároveň se mi líbí, jak je s těmito motivy pracováno, jak je pracováno s barvou obrazu, s hudbou atd. Ovšem myslím, že zde ještě Wenders nemá tolik vybroušený ten cit pro divákovu pozornost. Mám pocit, že někdy ty dějové pasáže přichází až moc pozdě a mě jako diváka to přestává bavit. Nemoho po tomto filmu tedy říci, že si již žádný autorův film nepoustím, právě naopak. Nicméně, nemohu toto dílo považovat za nikterak úžasné. ()
Neskutečně pomalá a meditativní záležitost, jak je u Wenderse zvykem. Prostě na to člověk musí mít tu správnou náladu, trpělivost a cit pro něco trochu jiného. Možná i trochu snobismu a pseudointelektuálna:) Prudké vlněnní u hodnocení jednotlivých uživatelů je plně pochopitelné. ()
Krásne, lyrické, fantazijné, anjelské jednoducho čarovné nahliadnutie do duší ľudí na zemy a nad ňou. ()
Andělé, Berlín, spoustu imaginace a poezie. Bruno Ganz, který pak jednou neméně skvěle bude hrát Hitlera... ()
Nesmírně působivé dílo Wima Wenderse, které ukazuje krásu a rozmanitost hlavního města Německa a jeho obyvatel. Berlín je město, které je velmi těžko popsatelné, avšak Wendersovi se to zde vskutku podařilo. Velmi autenticky dokázal do filmu zapracovat různá témata, jako na příklad tehdejší rozdělení Berlína na Ost a West. Film dokáže v divákovi navodit pocity zklamání a beznaděje, stejně tak jako lásky a chuti okusit znovu to, co můžeme zažít jen my - lidské bytosti. Svět lidský x Svět andělů jako Svět barevný x Svět černo-bílý... "Als das Kind, Kind war..." ()
1000 lidí 1000 názorů. Místy se mi to i líbilo, bohužel jsem na ty místa musel hodinu a půl čekat. A víte co si myslím? Mohl to být mnohem, MNOHEM lepší film. Jedna hvězda za vizuál, druhá patří Peteru Falkovi. Nicméně děkuji, stačilo, teď si dám Columba. Až do včerejška mi přišel nudnej. ()
Jeden z filmů, o kterých se nediskutuje, jenom se všemi smysly vnímají. ()
Nebe nad Berlínem. Poslednú hviezdičku za toho Nicka Cavea a skladbu Carny. Či už v prívese, na letáku, alebo samotný koncert so skutočným Caveom v závere. (To bola ešte doba. Dramatické, temperamentné a tažké skladby. V Caveových najlepších rokoch plných drog. Nie to dnešné nudné recitovanie do mikrofonu... Alebo je zapríčinené stratou syna?) Za tie momenty keď čiernobiely film zrazu dostane farby, ako keď výjde slnko. Za tú estetickú budovu knižnice a záber na oblaky v pohybe. Za hladanie krásy v temnej realite. Za dobrý hudobný vkus, charizmu a zaujímavé myšlienky ženskej postavy. Za krásny a romantický koniec. Inak som sa miestami trochu nudil a uvažoval či alternatívny pomalý europsky film skutočne stačí k maximálnemu možnému ohodnoteniu filmu. ()
Je to už dlouho co jsem tento filmový skvost viděl a dokud opět nepřijde potřebná nálada, znovu si ho asi jen tak nepustím. Vím jen, že mě chytil od začátku až do konce. Na co ale nikdy nezapomenu, něco co pro mě byla vážně jedna z nejsilnějších scén která se mi do mozkové hemisféry vryla tak hluboko, že nezapomenu i kdybych chtěl, je ona přeměna... změna obrazu... anděl na zemi... ()
Tie 2 hviezdičky dávam za ponurý zimný Berlín z čias železnej opony. ()
tolik jsem se těšila, až to uvidím, a tolik mě to zklamalo. monology nebraly konce a vůbec to bylo celé zhlouhavé. jedna * pro Petera Falka. Wenders už má nasvědomí lepší kousky. město andělů je aspoň o něčem, i když tento typ filmů nemusím. ()
Tenhle film chce tu správnou náladu, možná věk nebo zkušenosti. Za posledních 15 let jsem přidal už dvě hvězdičky. ()
Byla jsem plna očekávání,slyšela samé chvály,ale bohužel není to šálek mého čaje,i když o kvalitě filmu rozhodně nepochybuju.Pro mne hodně duchovní,já ráda realitu,ale kdo ví, zda tohle není realita,a mě teď přes rameno kouká můj anděl... ()
Reklama