Režie:
Oskar RoehlerScénář:
Oskar RoehlerHudba:
Martin TodsharowHrají:
Moritz Bleibtreu, Jürgen Vogel, Erika Marozsán, Kostja Ullmann, Lavinia Wilson, Sonja Kirchberger, Lisa Smit, Meret Becker, Wilson Gonzalez Ochsenknecht (více)Obsahy(1)
Očima tří generací a tisíců sádrových trpaslíků sledujeme film Sources of Life, autobiografický příběh rodiny spisovatele a režiséra Oskara Roehlera, jenž ve svém vyprávění použil milostné příběhy třech pokolení svých nejbližších příbuzných. Po druhé světové válce se veterán Erich vrací do rodného Německa, kde si připadá jako cizinec. Po válce vybuduje továrnu na výrobu sádrových zahradních trpaslíků a začne se svou rodinou hezký život v nové Spolkové republice Německo. V této rodinné sáze sledujeme životy, lásky a zklamání tří po sobě jdoucích generací, které nás provedou novodobými dějinami Německa. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (32)
Pres zdejsi vysoke hodnoceni musim s vetsinou nesouhlasit - film me nezaujal, ba chvilemi az iritoval; dlouha stopaz filmu tomu prilis nepomohla. Nedokazala jsem se ztotoznit se zadnou z postav. Dej pusobil klipovite a nesoudrzne. Asi v polovine jsem si uvedomila, ze me vubec nezajima, jak se budou osudy postav dale vyvijet, a kam se bude pribeh ubirat; jednani i vzhled postav pusobily hrozne umele a vykonstruovane...a pritomna nadsazka byla prilis mala na to, aby se jednalo o parodii, takze se film pohyboval nekde na pul cesty a pusobil neprirozene. Abych si jenom nestezovala, mel film i par hezkych sekvenci, ale vysledny dojem nezachrani. ()
I když jsem Prameny života pro jeho délku viděla asi na tři zátahy, vůbec nic to neubírá na faktu, že se jedná o velmi kvalitní zpracování autobiografie tří generací. Na celém tomto projektu oceňuji hlavně rozmanitost charakterů jednotlivých postav, protože to bylo tím pravým kořením, které udrželo mou pozornost po celou dobu. Přiznávám, že ve výsledku mé sympatie získal asi nejvíc nejmladší z rodu, Robert, protože projít si tím, čím si prošel on a to bez větší úhony na jeho psychickém zdraví, je opravdu obdivuhodné. V závěrečném finále, kde se setkává po dlouhé době se svojí mamkou, bych osobně neustála, ale Robert z toho vybruslil tím nejlepším možným způsobem. Je to dlouhé životní putování s mnoha útrapami, málo radostmi, ale já myslím, že si určitě zaslouží větší diváckou pozornost. Kromě Moritze jsem neznala téměř žádného herce, ale všichni hráli tak přesvědčivě, jako bych tam v té době byla osobně s nimi.......výborné herecké výkony! ()
Prameny života je ukázka dokonalé scénaristické dramaturgie. Film prakticky nemá žádnou klíčovou zápletku a se žánry se zde pracuje velmi nenápadně, ale čím déle ten film trvá, tím víc jsem byl závislej na každým záběru. Opravdu nádherně vykreslený život i jednotlivé generačně i vztahově propletené postavy. Kamera a herecké výkony jsou rovněž na vysoký úrovni a pokud jde o dlouhou stopáž, tak věř, že já po pár záběrech zcela přestal vnímat čas a naplno jsem se ponořil do pramenů, které bych bych nazval prameny lázeňské superfilmařiny. ()
Intimní portrét třech navzájem provázených generací nabízí upřímný pohled autora na své blízké, na okolnosti svého nešťastného dětství a na své vzpomínky. Mistrně vyprávěný příběh jednoho života je podán svižně, zábavně a díky řadě postav, jejichž charakter se neustále proměňuje, budete o této rodině a jejím osudu chtít vědět víc a víc. ()
Ten, kdo od Pramenů života očekává společenskou fresku mapující vývoj Západního Německa po druhé světové válce, možná bude zklamán. Oskar Roehler totiž daleko větší důraz než na politiku a sociální ovzduší věnuje svému osobnímu prožitku, vzpomínkám vlastním či zprostředkovaným. Na třech hodinách rozvíjí intimní rodinné drama, které po celou dobu neopouští nejdůvěrnější sféru a vše je v něm podáno v maximálním citovém prožitku. Roehler nevytváří žádnou myšlenkovou nadstavbu či filosofizující rámec, jen s odzbrojující upřímností a s viditelnou chutí vypráví a vypráví, přičemž se v jemných a přitom působivých dotecích zabývá univerzálními tématy (dětství, rodičovství, manželské vztahy, generační vzpoura, dospívání, první láska i smrt). Každá epizoda je nevšední, protknutá zvláštní vnitřní naléhavostí a až familiární sdělností. Za mě rozhodně vyzdvihuji kapitolu věnovanou vztahu budoucího režiséra k citově vyvráceným rodičům, jež je jedním z nejtklivějších obrazů dětské osamělosti, které jsem měl kdy možnost vidět. Celý film nakonec uplyne jako řeka napájená neustále novými osvěžujícími prameny, rostoucí do šíře, která nakonec dokáže pozoruhodně obsáhnout všechny etapy lidského života. Stále silnější proud každou chvíli více a více strhává, společně s postupným poznáváním a proměnami postav, které jsou těmi životadárnými zdroji, které se spojují v jediný mocný tok. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (1)
- Natáčení probíhalo v Německu v Berlíně, v Sasku, v Severním Porýnní a v Itálii ve městě Paser. (Terva)
Reklama