Režie:
Ján SebechlebskýKamera:
Peter KelíšekHudba:
Jan MaxiánHrají:
Barbora Poláková, Jan Kolařík, Norbert Lichý, Anikó Vargová, Pavla Vitázková, Igor Chmela, Lukáš Kantor, Raego, Tereza Kašparová, Květa Fialová, Jan Skopeček (více)Obsahy(1)
„Nezáleží na tom, jestli jste lepič plakátů v montérkách nebo úspěšný manažer ve značkovém obleku. Citové problémy mohou bolet a trápit úplně stejně,“ říká režisér televizního filmu J. Sebechlebský, který vznikl podle scénáře jednoho z nejčtenějších českých spisovatelů – Michala Viewegha. Budeme sledovat osudy několika partnerských dvojic. Byť pocházejí z různých sociálních skupin a vlastně se mohou potkat jen v tom nejveřejnějším prostoru, jakým je např. sportovní stadion, nákupní centrum či rekreační oblast – mají jedno společné „neskromnou ambici“ nalézt skutečnou a opravdovou lásku. Máme tu otce rodiny (N. Lichý), který se marně snaží každodenní životní stereotyp i počínající krizi středního věku zažehnat až pubertálním zahořením k neznámé krásce. Je tu i mladá dívka (B. Poláková), která odmítá puritánsky svázanou morálku svých nejbližších a snaží se žít po svém. Přitom zoufale hledá životního partnera. Hrdinou příběhu je i někdejší sportovní hvězda (J. Kolařík) prožívající trpký konec kariéry. Provází ji nejen rozpad osobních vztahů, ale v podstatě všeho, pro co stojí žít. A pak je tu i bezdětný, slušně zajištěný manželský pár (P. Vitázková a I. Chmela). Ona i on se až dojemně snaží zakrývat své mimomanželské milostné aktivity, aniž si uvědomují, že už jsou vlastně veřejným tajemstvím… (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (233)
Sám se divím, jak se mi film relativně líbil, když přihlédneme k tomu, že ho natočil Sebechlebský, který si na těch nejhorších seriálech, co točil, řemeslo opravdu neprocvičil a napsal ho Viewegh ve svém období před nemocí, kdy už opravdu nepsal tak jiskrně, jak kdysi. Zkrátka některé obecné pravdy o vztazích snímek přinese, ale spousta situací, jak píší ostatní, vede do slepé uličky. Velmi se mi líbila hudba od Jana Maxiána. PS nemůžu nenapsat vzkaz některým svým oblíbeným uživatelům: Co bychom v hlavním vysílacím čase od ČT chtěli? No to nejlepší. :o) A pokud nebudeme brát naše sledování a hodnocení vážně, nemusíme to dělat vůbec. "Nadhled" s tím nemá co dělat - buďto se mi něco líbí, nebo nelíbí, podle toho to ohodnotím, komentuju a hotovo. ()
Tuším, že se jedná o první televizní počin "nejčtenějšího současného českého spisovatele". Tak si ještě před zhlédnutím dovolím citaci z článku "Dvě literární postavy a Michael Viewegh" od Jiřího Kratochvila - Respekt (27/1996): - reakce na knihu Účastníci zájezdu, dialog figur jménem Petrescu a Max - skrze první promlouval Kratochvil, skrze tu druhou se vciťoval do Viewegha. "A tak, Maxi, veden svými radary, cílevědomě pádlujete do věku videokultury, a mám vás snad přesvědčovat, že tam pádlujete hluboko pod laťkou svého talentu? (...) Vaše jedinečná schopnost lovit skutečnost do sítě jazyka se už začíná v Účastnících měnit na pečlivé animování a kolorování. A za chvíli už ztratíte zájem vegetovat ve stále se zužujícím prostoru literatury a ze spisovatele se stanete scénáristou a hvězdou videokultury. A nebo se mýlím?" ----------------------------------------------- Překvapivě vypointované. I když jsou příběhy zdánlivě banální, tak důrazem na lyričtější pasáže si udržují svou (možná až tajemnou) atmosféru. Navíc mě bavili herci. Závěrečná scéna s modelkou Monikou Bagárovou a Michaelem Vieweghem nepůsobila jako reklama, ale celkem přirozeně zapadla do příběhu. Příběh o Jakubovi publikován jako povídka Záhada v povídkovém souboru Schůzky s tajemstvím. ()
Vitázek obsouložuje Vitázkovou, Norbert prasátko Lichý a posedlost bravíčkem, a několik dalších mini příběhů, které nejsou ani zajímavé, ani poučné, a slepit je dohromady prostředím Vaňkovky je snadnější než uplácat bábovičku z písku. Výsledek taky podle toho vypadá. V OC samozřejmě žádné podobné fitko není, točilo se ve Star Trac health club ve Spielberk office centru v Brně na Holandské 2/4. Body jsou jedině za vokatou Báru, která poprvé v něčem vypadá jako ženská. Maxiánovi se hudba, eufemisticky řečeno, moc nevyvedla. ()
Když se sterilita televizního filmu osudově potká s tvůrčí sterilitou slavného pana spisovatele, čerstvě tedy také televizního scénáristy, vznikne Definice lásky. Jeden pozitivní aspekt jsem ale přece jen našel - klavírní doprovod. Ten romantický motiv (i když tedy celkem dost povědomý) vůbec nebyl špatný... ,,Stáří je postupná ztráta všeho, co dává životu smysl." ()
Za mě velice milé překvapení, nečekala jsem nic a 4 zajímavé příběhy se mi moc líbily, místy to bylo i vtipné a hlavně příběhy z reality všedního dne. Přirozené herecké výkony, krásná hudba. Užila jsem si to a ani trošku se nenudila :) "Život není to co chceš, ale to co máš" 1:13:18 "Jsme spolu dvaašedesát let. říká paní (Květa Fialová) z postaršího spokojeně vypadajícího páru. Co je podle Vás láska? "Když je to každý den alespoň chvíli pěkné. Chvíli? Tak hodina denně to bych považovala za minimum. A když to není nesnesitelné, samozřejmě. Když to není dlouho nesnesitelné." zajímavé komentáře: Deimos, Ainy ()
Galerie (55)
Zajímavosti (5)
- Spisovatel Michal Viewegh si ve filmu zahrál sám sebe, a to ve scéně ke konci filmu, kde měl autogramiádu své knížky v nákupním centru. (lofa)
- Natáčení probíhalo v ulicích Brna, v nákupní galerii Vaňkovka, v Kajot aréně, na Brněnské přehradě a v Náměšti nad Oslavou. (DecentFellow)
- Pavla Vitázková si zahrála roli nevěrné manželky Igora Chmely, kdy jejím filmovým milencem byl skutečný manžel Dušan Vitázek. (Yekkal)
Reklama