Režie:
Jan StehlíkScénář:
Jan StehlíkKamera:
Radim PalušHudba:
Pavel Dharma-ŠmerdaHrají:
Tomáš Hanák, Jaromír Šofr, Andrej Barla, Juraj Herz, Zdeněk Zelenka, Václav Vorlíček, Jan Kraus, Jiří Lábus, Jiří Krampol, Jaromír Hanzlík, Jiří Menzel (více)VOD (1)
Epizody(12)
-
Od naděje k beznaději (E01)
-
Jiná dramata - jiní hrdinové (E02)
-
Nová vlna v klatbě a kompromisu (E03)
-
Principy cenzury (E04)
-
Prominenti a rebelanti (E05)
-
Netrapte se, bavte se! (E06)
-
Export, import, publicistika (E07)
-
Dokument a propaganda (E08)
-
Animák a animáči (E09)
-
Mládí vpřed a vzad! (E10)
-
Emigranti, exulanti (E11)
-
Perestrojka a tání ledů (E12)
Obsahy(1)
Dvanáctidílný seriál o principech a podmínkách tvorby v různých oblastech československé kinematografie v období tzv. normalizace (1969–1989) vám v prvním dílu připomene proměnu společenského a politického systému po příchodu okupačních vojsk v srpnu 1968. Jak souviselo natáčení snímku „Spalovač mrtvol“ se srpnovými dny nebo pohřbem Jana Palacha? A jak se husákovské vedení a filmoví konsolidátoři vyrovnali s kulminující érou Zlatých šedesátých? Jaká zkouška filmaře čekala při tzv. prověrkách? Vedoucí posty všech sfér kinematografie obsazují noví lidé. Jak filmaři reagovali? Kdo se přizpůsobil, kdo se vzepřel a kdo prokličkoval? Které filmy putovaly do temnoty trezoru a kterým byla naopak zcela uvolněna cesta do kin? Proč je dodnes považovaný za jeden z nejhorších československých filmů snímek „Hroch“? Nejen o tom bude první část cyklu Těžká léta československého filmu, kterou vás provede herec Tomáš Hanák. Jeho hostem ve studiu bude filmový historik Jan Bernard.
V druhé části se zaměříme na proměnu barrandovské dramaturgie a s ní související zpolitizování dramatické celovečerní tvorby. Jaké hrdiny filmů produkovali novou garniturou hýčkaní autoři? Kolikrát se na plátnech kin objevil Klement Gottwald a proč československý film přejímal poetiku i tendenčnost kinematografie 50. let? Z jakého důvodu musel Václav Vorlíček odložit scénář filmu „Což takhle dát si špenát?“ a natočil komedii „Bouřlivé víno“? Jak vzniklo volné pokračování trezorového filmu „Všichni dobří rodáci“? Proč měl Jan Kraus pocit, že odmítnout roli pohraničníka by mohlo mít zcela fatální důsledky? Druhou částí cyklu Těžká léta československého filmu vás provede herec Tomáš Hanák a jeho hostem ve studiu bude filmový lektor Aleš Říman.
(Česká televize)
Recenze (36)
Dost informací ze světa filmu podaných srozumitelnou formou. Ukázky z filmů, které nejspíš nikdy neuvidím (a často je to rozhodně dobře!), zajímaví hosté ve studiu a semtam i nějaký ten návazný film, který není notoricky známý a ohraný. Ideální pro diváky, kteří se o film zajímají, ale nehodlají ho rovnou studovat nebo rozpitvávat úplně do hloubky. ()
Hm, tradičně šaškující Hanák dostal další trafiku a pánové (povětšinou, jen sem tam nějaká ta dáma, že...) na dobře prolepené penzi a všelijaká ta kumpačenka z pražských >kulturistů< si spolu pofňukávají nad starými časy. Škoda jen, že v těch >lehkých< letech poté tvořili už zcela svobodně povětšinou samé srajdy... Má to cenu? Nemá, je to jen snůška alibistických subjektivních plků, zbytečný pořad popisující dávno známé a stokrát omílané, bez kritického odstupu a zhodnocení, vlastně jak jinak než jen další dojná kráva za(vy)sloužilé gerontokracie na finance >televize čudlácké služby< . . . Pokračování příště? Díky Hanáku, stačilo. - - - - - (Poprvé a naposledy se zájmem a notným rozčarováním nahlédnuto 12.1.2013 na >těžkém prostoru< , hodnocení a komentář zde jako první - 12.1.2013) ()
(1-5. díl) Slibné téma, tragické zpracování. Narozdíl od vynikající dokumentární sérii o šedesátých a solidní o porevolučních letech je bohužel tohle naprostá tragédie. V každém díle je "odborník" na určené téma, kterého vyzpovídává nesnesitelný komediant Hanák, do toho se stříhají ukázky z filmů a střípky rozhovorů většinou s mnohem zajímavějšími lidmi než pozvaní hosté, přítomnost Blažejovského byla trestuhodně nevyužita. Ubíjející je styl divně sestříhané pseudotalkshow s fotkami umělců v pozadí, kdy Hanák šaškuje na hosta a snaží se ho pobavit, zatímco jakoby nezvaný divák udiveně zírá. V každém díle se objevují zajímavé historky a informace (většinou od pamětníků než hostů), stejně ale převažuje dojem, že jde spíš o jakousi misi nejen proti chvályhodně připomínaným hrůzám typu Hroch a plíživé skryté manipulaci, ale spíš proti všem filmům z normalizačních i perestrojkových let a kárání diváků, že se jim ještě pořád líbí filmy od Vorlíčka nebo Lipského, případně o příležitost některých lidí se předvádět. Ať už je to Jiří Purš, který si v podstatě na kameru dělá alibi a kecá, k čemuž nikdo nic nedodává nebo počestný Lábus, který nám sdělí, že hrál před revolucí kromě samých sraček snad jen v pěti kvalitních filmech (a člověk počítá, v kolika neskutečných sračkách po revoluci vzal dobrovolně roli), pachuť z podivného poslání místo kvalitní pitvy se šíří. Snad se to časem zlepší. ()
Nepříjemně přehrávající Hanák na sebe strhává pozornost na úkor hostů (byť možná ne záměrně) a podráží tak nohy zajímavému projektu. Ať bude přehrávat sebevíc, nemá šanci vyrovnat se svým hostům v kultivovanosti projevu o což se zřejmě snaží. Vážně nevím, proč nemůže vést rozhovory civilněji a upozadit se. A když už to nevidí sám moderátor s režisérem, od čeho je tam dramaturg? ()
Jde o cenný vhled do zákulisí normalizační kinematografie se spoustou ukázek z nepříliš známých filmů. Bohužel se tu někdy projevuje jednostranný antikomunistický pohled (opomíjení cenzury na Západě apod.) a erudice jednotlivých hostů ve studiu je dost proměnlivá. Problematické je i přejímání Menzelovy teze o vzpouře neschopných, neboť Kachlík, Balík, Sequens a spol. byli velmi dobří režiséři, kteří akorát vycítili příležitost a začali ovládat normalizovanou kinematografii, s čímž souvisela tendenčnost jejich děl. Navíc poté, co jsme s touto Menzelovou myšlenku seznámeni, jako ukázka Menzelova umu je použit úryvek z Konce starých časů, což je podle mne zrovna projev Menzelovy neschopnosti tuto knihu adekvátně adaptovat, takže celý konstrukt je nechtěně komický. Hanák občas trochu tlačí na pilu ve snaze o humor, nicméně se mu celkem daří budovat vlídnou atmosféru ve studiu. ()
Reklama