Režie:
Quentin DupieuxScénář:
Quentin DupieuxKamera:
Quentin DupieuxHudba:
Quentin DupieuxHrají:
Alain Chabat, Jonathan Lambert, Élodie Bouchez, Kyla Kenedy, Eric Wareheim, John Glover, Matt Battaglia, Brad Greenquist, Jonathan Kowalsky, Roxane Mesquida (více)Obsahy(1)
Nesmělému filmaři Jasonovi (Alain Chabat) se může splnit sen. Bohatý producent Bob Marshall souhlasí, že zafinancuje jeho hororový film. S jedinou podmínkou: Jason má 48 hodin na to, aby objevil nejlepší výkřik v historii filmu. Jeho hledání se však postupně mění v noční můru... Osobitý režisér Quentin Dupieux naplnil Realitu absurdním humorem, snovými pasážemi i hudbou Philipa Glasse. Do české distribuce film vybrala stovka filmových nadšenců v rámci projektu Scope100. (Aerofilms)
(více)Videa (2)
Recenze (96)
Myslím, že ona proslulá vyrážka, o které se ve filmu tolik mluví, vyrazila směrem dovnitř do hlavy nejen jedné z vedlejších postav, ale v podstatě všem, kteří se na tomhle veledíle podíleli. Režiséra evidentně postihla tvůrčí krize, tak ji vyřešil osvědčeným způsobem po vzoru maxipsa Fíka - zfilmoval svoje zmatený sny. Kdyby je alespoň vyložil podle Frojda, že jako každej sen je splněný přání a zároveň má sexuální základ, tak by to mohlo bejt možná zajímavý, ale takhle? Jedinou pochvalu ode mě získává producent Bob, neboť jak ten mohl zbohatnout, když produkoval takový filmy, který jsou ve snímku naznačeny, tak to je fakt umění. ()
S počiatku som očakával čisto bizardnú snímku od francúzskeho filmu Realita , nakoniec tam bola zmes viacerých aspektov, v podobe najrôznejších uleteností, až snových bláznovstiev, psycho halušiek, doslova obraz v obraze, všetko prepojené, v podstate množstva vecí ktoré môžu hlavu diváka pekne zamotať. Všetko to tu ale máme v prijateľnom háve a hlavne odľahčenom zábavnom, režisér Quentin Dupieux to dosť dobre ustál na to čo naservíroval, neskĺzol mimo rozohraný dej a zbytočne sa v nom nezamotal, určite film prináša nevšedný zážitok. /videl v kine: 60%/(filmový festival Cinematik Piešťany 2015) ()
Takový ten obyčejný snímek, kde se každá scéna nejenže odehrává v jiném čase, ale také v jiné dimenzi a snad i jiném Vesmíru. Kromě absolutní mozkové devastace jsem si povšiml snad jediné myšlenky. Mám za to, že se autor pokoušel diváctvu předat zprávu o tom, jak mohou z neustálého sledování televize zmagořit a přestat být schopní rozlišovat realitu od fikce, a to velice vtipnou formou. Bezprostředně po zhlédnutí jsem si ovšem nebyl jistý ani tím, jak se jmenuji, takže co já mohu asi tak vědět. Nedoporučuji tento snímek sledovat v podroušeném stavu. Nechci ani pomyslet, co by vám snímek udělal v hlavě za bordel, kdybyste svůj mozek povzbudili nějakou psychotropní látkou. Totálně originální a maximálně šílená podívaná podpořená geniálním hudebním motivem asi o 3 tónech. ()
Realita, která je mnohem surreálnější než Daaaaaalí. Realita, která zamotá hlavu opravdu každému a způsobí vyrážku ve vaší hlavě. Realita, která má spoustu dějových linek, které se naprosto eklekticky prolínají, mixují a reagují na sebe. Je to surreálné, ale zároveň to navozuje dojem strukturovanosti a nějakého smyslu, který by pozorný divák dokázal rozklíčovat. Je to uhrančivě hypnotické. Realita. Existuje vůbec? Nic lepšího jsem zatím od Mr. Oiza neviděl. ()
V celém filmu se prolíná realita, sny a filmový svět. Jenže ona ta realita a sny ve skutečnosti jsou jedním a tím samým - a to tím filmem. A náš život je vlastně taky složen z reality a snů, což nutí k zamyšlení, jestli taky jenom nejsme filmové postavy, které zatím jednají podle scénáře a to, že náš svět vlastně je i není skutečný, si neuvědomujeme. Zní to jako blábol, to si určete sami, ale staví na tom nejedna konspirační teorie a pokud jí Dupieux věří, tak asi máme jasno. Taky tady ale je možnost, že si Dupieux chtěl z diváků udělat prdel a natočil mindfuck bez nějakého vysvětlení, hlavně ať si nad tím diváci lámou hlavu a vymýšlejí jednu bizarní teorii za druhou. Tahle varianta by mi ale vadila, jelikož se tam rýsovali myšlenky o tom, že člověk z častého sledování televize totálně zblbne a o tom, že dnešní diváci chtějí od filmů akci, obyčejnou popkornovou zábavu, ale už vůbec nechtějí nad těmi filmy přemýšlet. Každopádně, Dupieux ve svých filmech má jisté paralely (snad je to správné slovo) mezi filmem a reakcí diváka na něj, aspoň mi to tak z těch dvou co jsem od něj viděl připadá. Ať je to jak je to, sice ten film má poutavou atmosféru, záhada ohledně modré kazety zaujme a ta hudba, co tam hraje neustále dokola, je podmanivá, ale i tak úvodních 20 minut je strašně nudných a celkový dojem na víc jak 3* fakt nemám, byť je to zajímavé. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- V jednej scéne môžete jasne vidieť, že sa v kine premieta neexistujúci film Rubber 2. Jeho predchodcu Rubber natočil režisér snímku Quentin Dupieux v roku 2010. (powda)
Reklama