Režie:
Giorgio FerroniScénář:
Giorgio SteganiKamera:
Pier Ludovico PavoniHudba:
Carlo InnocenziHrají:
Pierre Brice, Scilla Gabel, Wolfgang Preiss, Dany Carrel, Liana Orfei, Marco Guglielmi, Olga Solbelli, Herbert A.E. BöhmeObsahy(1)
Hans (Pierre Brice) přijíždí do města nedaleko Amsterdamu napsat příběh o samotářském sochaři profesoru Wahlovi (Herbert Boehme), který žije na ostrově ve starém mlýně U Kamenné ženy. Hans se zamiluje do profesorovy svůdné dcery Elfie (Scilla Gabel), i když už má přítelkyni Liselottu (Dany Carrel). Později se však dovídá o Wahlových nezákonných experimentech a mizení místních žen. (Epistemolog)
(více)Videa (1)
Recenze (16)
Zase Italové a zase v hlavní roli postel. Ne, nechci moc křivdit, o to jde úplně okrajově, ale přece jen: zase to Italové berou tímhle směrem víc než ostatní. A dokonce se dočkáme i jedné bradavky (Dany Carrelové). děj mixuje příběh muzeum voskových figurín (což je patrné po prvním vkročení do mlýna) a dalších filmů s šílenými vědci na Frankensteinově motivu. Jedním z plusů, které musím zmínit, jsou v první řadě nádherné herečky (a to snad všechny mladé krásky, co se na plátně objeví), vynikající, až hammerovsky laděná výtvarná stylizace včetně zářivě rudé krve a neobyčejně působivý závěr (který sice vykrádá jak Frankensteina, tak Wax Museum, ale spuštěná pouťová atrakce v plamenech mě bude ještě dlouho budit ze sna. Na druhou stranu: všechny mužské postavy jsou hrubě nevýrazné - včetně jak padouchů, tak kladných hrdinů, Vinnetou má celý film smutný výraz a tím jeho výrazová práce končí -, v první půli se film šíleně vleče a halucinační scény jsou tolik odfláknuty, až mě to zaráží. a od začátku pečlivě budovaná atmosféra se rozmělňuje v nudu. Kolem 40. minuty jsem měl fakt co dělat, abych neusnul. Naštěstí poslední půlhodinka dovede zachránit ledacos, pročež za sebe říkám, že dobrý film ano, ale jakkoli výjimečný už ne. ()
Pěkný starodávný gotický kousek z těch dávných idylických dob, kdy povolání šíleného vědce bylo libůstkou soukromníka, a ne systematizovaným postem v nějaké té státní či korporátní struktuře. Dnes sice ten film již ničím nepřekvapí, ale pro nostalgika je to pěkná horrorová podívaná. A závěrečné ohnivé defilé profesorova děsivého orloje je stále působivé - hotový Todtentanz. ()
Režisérovi sa podarilo sprostredkovať atmosféru, ktorú takáto látka vyžaduje. Pochmúrne laboratórium, chodby a miestnosti titulného mlynu, sú dizajnérskym skvostom žánru, podobne aj v úvodných minútach sa z neho ozývajú tajuplné bolestivé náreky týranej - trpiacej ( zabíjanej ? ) ženy. Čiže atmoška pre horor jak vyšitá. Kebyže sa v tomto skvelom formálnom predstavení odohrával aj napínavejší a menej obkecaný príbeh, hodnotenie by rapídne stúplo. ()
Málo známý, ale příjemný horor s gotickým nádechem. Sychravé prostředí, starý mlýn, precizně vyrobené figuríny a jedno děsivé tajemství. Jak už napsal Karlos80, film svým pestrým technicolorem, umělými interiéry a celkovým zpracováním připomíná podobné kousky od Cormana nebo legendárního Hammeru. Samozřejmě nesmí chybět romantická zápletka, ve které uvízne mladý Vinnetou - Pierre Brice. ()
Kostými sú prvotriedne,aj krajinné prostredie s mlynom,je oku lahodiace.Keď som sa zoznámil s hlavnými postavami,tak som čakal kedy to začne mat grády,ale nijak sa tento film nechytil.P.Brice poznám ako hrdinu z Máyoviek ale v tomto filme moc nevynikol.Ale čo ma uchvátilo sympatické ženske herecke duo Gabel-Orfei v tých dobových kostýmoch im to pristalo.Pointa bola silno našliapnutá,ale potenciál nebol využitý.Koniec bol dramaticky ale celkový dojem to nezachránilo.Je to dost slabučke,velmi pomale tempo,ale hlavne velká nuda. ()
Galerie (26)
Photo © Cino del Duca
![Il mulino delle donne di pietra - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/146/146646_6699c8.jpg)
Zajímavosti (1)
- Jedna z postav ve filmu poukazuje na to, že jedna z figurín (soch) má představovat „travičku z Poitiers“, což byla Kateřina Medicejská. O ní je známo, že otrávila desítky lidí a je zodpovědná za neblaze proslulé Bartolomějské noci. Ke krveprolití došlo roku 1572 po sňatku Kateřininy dcery Markéty z Valois s vůdcem hugenotů Jindřichem Navarrským. O Kateřině Medicejské vznikla i kniha s názvem „Královna Margot“, jejíž autorem je Alexandre Dumas. (pornogrind)
Reklama