VOD (1)
Obsahy(1)
Legendární ruská pohádka o pracovité Nastěnce, statečném, ale samolibém Ivanovi a lásce, která si poradí se zlou macechou stejně jako s mrazivým kouzlem berly mrazilky. Bylo nebylo, žil kdysi stařeček, který měl hodnou a pracovitou dceru Nastěnku, jenže si vzal za ženu zlou, která je oba týrala stejně jako její rozmazlená dcera Marfuša. A protože Marfuša příliš krásy nepobrala, o to víc macecha nenáviděla půvabnou Nastěnku, a přemýšlela jak se jí zbavit, až ji nakonec jedné kruté zimy do lesa vyhnala a doufala, že tam zmrzne nebo ji vlci sežerou. V lese naštěstí pečoval o zasněžené stromy kouzelný Mrazík, strážce zimního lesa, car metelice a bouře. A ten, protože byl spravedlivý, pomohl Nastěnce a postaral se oni. A ve stejný čas, ovšem na jiném místě zas, vydal se do světa pohledný silák Ivan. Loupežníky přemohl, s ježibabou si poradil, ale dědečka hříbečka urazil, takže se stal medvědem a musel konati dobré skutky, aby znovu získal zpět své lidskou tvář. Však to všechno dobře znáte, vždyť s touhle pohádkou se na televizních obrazovkách setkáváte rok co rok už více než třicet let. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (1 048)
Vysoké hodnocení téhle pohádky je zřejmě vytvořeno kultem, který kolem téhle pohádky v českých zemích vznikl a podléhám mu patrně i já - kdybych měl totiž na tomhle filmu pochválit něco konkrétního, tak vlastně nevím ani (mimo geniálního českého dabingu), co bych tak napsal... Jako malý jsem někdy na počátku 80. let oceňoval především atypickou fyziku pohádkového světa - třeba to, že někdo vyhodí obušky do vzduchu a oni spadnou až někdy za půl roku, nebo to, že chaloupka na muří nožce se otáčí k mluvčímu na povel, jako dospělý divák bych mohl napsat něco o použití subjektivní kamery či o specifické práci s barvami...stejně ale převládá pocit nostalgie...a nedělám si iluze, že u jiných diváků i ostalgie... ()
Rusové jsou velcí umělci a Alexandr Rou je jedním z nejlepších tvůrců ruských filmových pohádek. Tomuto, původem irskému režisérovi, musím vyseknout poklonu, i přesto že byl členem komunistické strany. Mrazík je po formální stránce neobyčejně pohádkový, malebný, poetický i vtipný, herecké obsazení a výkony naprosto dokonalé. Za zmínku stojí též další, méně známá Rouova pohádka „Království křivých zrcadel“, jejíž výtvarná složka je znamenitá. Nebo zpracování Gogolových povídek "Večera na chutore bliz Dikaňki". ()
Tuto pohádku jsem viděl poprvé, když jsem chodil do 1. třídy. Od té doby se na ni dívám každé vánoce. Co k ní říci? Brilantní zahraniční pohádka, od které by se mohli dnešní tvůrci "pohádek" (jestli tomu vůbec lze říkat pohádky) lecčemu přiučit. Film jsem slyšel l i v ruském znění, ale náš dabing jí přidal (zvláště u postavy baby Jagy) patřičnou šťávu. Před naší za naší, ať 5* zapráší. ()
Mrazík je pohádka, která proslula spíše díky častému reprízování na televizních obrazovkách, než kvůli sobě samé. Pyšný bohatýr Ivan s naivní Nastěnkou doplnění postavami ostatními by nevybočovaly z klasické struktury pohádky, kdy princ se snaží získat svou princeznu a musí při tom překonávat překážky kladené okolím i sebou samým. Přičemž postavy mají vždy jednu výraznou charakterovou vlastnost - Ivan se chvástá, sklerotický Mrazík a chamtivá Marfuša s macechou. Výrazně utkví v paměti spíše výtvarná stylizace místy hraničící s nevkusem. Kýčovité jsou především zimní scény zasněžených lesů a Mrazíkova chaloupka, přeplácaná různými ozdobami, ornamenty spojenými se zimou. Jako u jednoho z mála filmů je u tohoto dabing spíše ku prospěchu, v originálním znění hlasy herců nepůsobí tak výrazně a např. baba Jaga v hlasovém podání Františka Filipovského je nesrovnatelná s původní. Revidováno 1.2.2011 Až doposud jsem měl k Mrazíkovi silné výhrady, po zhlédnutí několika dalších pohádek můj názor ale radikálně změnilo – většina z ních je totiž mnohem kýčovitější. Děj Mrazíka je sice jednoduchý a působí naivně, ale tak je tomu v případě naprosté většiny pohádek. Přestože je Mrazík velmi výrazně výtvarně stylizovaný, tak v tomto ohledu nedosahuje takových rozměrů jako další pohádky Alexandra Roua. Stylizace souvisí i s afektovaností postav, zatímco v Království křivých zrcadel je ministr Abaž celý zelený s bradavicemi jako opradová žába, tak v Mrazíkovi vše vypadá mnohem přirozeněji, ať už jde o chodící stromy nebo zlou Marfušku. ()
Až pokiaľ som si neotvoril imdb.com, myslel som si, že som iný a že zmysel tejto rozprávky a jej úžasnosť mi preteká pomedzi prsty. Teraz som spokojný a chápem prečo sa mi tak nepáčila. A oprávnene. Nechutní, slizkí herci, strašná kamera a tie úbohé kostýmy sú len zlomok toho, čo mi vadí. Naozaj nechápem ten rozdiel v hodnoteniach, ale to bude asi spoločnosťou. To, že na tom ulietávali naši rodičia, pochopím. Ale ako to môže držať aj súčasnú generáciu mi znova uniká. Nevadí, 'Morozko' je shit a stojím si za tým! 30%. ()
Galerie (52)
Photo © Gorky Film Studios
![Mrazík - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/099/536/99536091_zm7wca.jpg)
Zajímavosti (56)
- Bozk Natalje Sedych (Nastěnka) s Eduardom Izotovom (Ivan), bol jej prvý bozk v živote. (BigFishPop)
- Nastěnka (Natalja Sedych) lituje právě proměněného Ivana (Eduard Izotov) slovy „Ivánku já přece...“, ovšem jeho jméno nemůže znát, protože se ještě nepředstavil. (ČSFD)
- Babu Jagu hrál muž (Georgi Millyar), dědečka Hříbečka zase žena (Galina Borisova). (HappySmile)
Reklama