Režie:
Makoto ŠinkaiScénář:
Makoto ŠinkaiHudba:
Kašiwa DaisukeHrají:
Takeši Maeda, Miju Irino, Fumi Hirano, Hiroši Šimozaki, Risa Mizuno, Mikako Komacu, Juka Terasaki, Takanori Hošino, Azusa Tadokoro, Taiši Murata, Júki Hajaši (více)Obsahy(1)
Príbeh nového filmu japonského režiséra Makota Shinkaia The Garden Of Words (Záhrada slov) sleduje mladíka Takaa, zatiaľ nevyučeného obuvníka, ktorý sa jedného dňa vydá poza školu, aby mohol v prekrásnej záhrade pracovať na svojich nových návrhoch topánok. Tu stretáva záhadné dievča Yukino, ktorá je o niečo staršia ako Takao. Ako čas beží, obaja sa v záhrade naďalej stretávajú; vždy však len za daždivého počasia. Postupne sa ich vzťah prehlbuje; koniec daždivých dní sa však pomaly, ale isto blíži. (issoumaila)
(více)Recenze (90)
Najviac znamenitým prvkom tu je dokonalá animácia, ďalej to dosť obohacuje výborný soundtrack a melancholická atmosféra. Film postráda nejakí hlbší význam alebo psychologický rozbor postáv a chýba mu rozvinutejší dej (+ prospela by tomu aj väčšia dĺžka), celé to však drží spomínaná vizuálna stránka. Bez nej by to bolo na tri. ()
Na rozdíl od Mijazakiho a Takahaty jsem vždy považoval Šinkaie za... no, zkrátka za kýčaře. V tomto případě je jeho postava v sobě utopený filozof, poeta a řemeslník, vše v jednom balení, který rád chodí venku, když leje, a kreslí boty. Jako jo, kluk je sympaťák a femme fatale pohrávající si s lodičkou na špičce bosé nožky zamotá hlavu nejednomu divákovi, ale pořád je to málo uvěřitelné, jednoduché a... kýčovité. ()
Nový Šinkai a opět v mých očích dost rozporuplné dílo. Na jednu stranu jsem rád, že se po předchozím wannabe-ghibli filmu vrátil Makoto ke svému oblíbenému tématu komplikované, jakoby osudem nechtěné lásky, a opět nabídl dávku svých typických trademarků – kýčovité oblohy, klavírní tóny, lyrika, vlaky, déšť a spousta, opravdu spousta téměř hmatatelné melancholie. To vše mě potěšilo a utvrdilo v domněnce, že Makotův předchozí film byl jen takový nepovedený úlet, zaváhání. Potěšení z návratu k tradici však s přibývajícím počtem minut vystřídalo zase jiné rozčarování – tohle byl totiž první film od Makota, u jehož sledování jsem měl pocit, že postrádá jakýkoli nápad či myšlenku. Připadalo mi, jako by tady Makoto prostě vykrádal sám sebe a nabídl jen obyčejný tovární produkt značky M-Šinkai pro skalní fanoušky, kteří opět chtějí koňskou dávku šinkaiovského romantického příběhu se vším, co k němu patří. Proti tomu, že se Makoto rozhodl nabídnout svou klasickou story, nenamítám nic, ovšem očekával bych, že taková story bude mít nějaký nápad, postavy s rozvinutější psychologií, do nichž nebude problém se vcítit, pointu – zkrátka něco, co by tento film činilo nějakým způsobem jedinečným v rámci Makotovy tvorby –, jenže to právě tento film neobsahuje. Na rozdíl od oné Agarthy, kterou jsem v úvodu zmínil v negativní kotonaci. Byl jsem z ní sice rozčarován, ale zároveň jsem jasně věděl, že se Makoto prostřednictvím filmu snažil něco odvyprávět a že měl nějakou vizi či nápad, ať už se mi líbil či ne. Tady však ne. Připadalo mi to jako takový slabý destilát 5 centimetrů za sekundu s občas dosti okatým product placementem a směšně patetickým závěrem bez nějaké silnější pointy. Velmi, velmi slabé 3*, při jejichž udělování vyslovuji nahlas svou naději, že Makoto příště přijde konečně s nějakým nápaditějším počinem. ()
Nejaký čas som uvažoval aké hodnotenie tomuto počinu udeliť a nakoniec som sa rozhodol udeliť plné hodnotenie hlavne za jednu vec a tou bolo, že za krátku dobu Kotonoha no niwa dokázal vybudovať príbeh plný citu a keď to niekto dokáže za len 46 minút postaviť taký dojemný príbeh plný lásky tak je to práve tento príbeh. Iné filmy by potrebovali oveľa viac minút, aby vo mne vyvolali takéto pocity a tu v podstate nič nie je na vyše, alebo je tam toho dokonca niekedy trochu málo, ale to vôbec nevadí nakoniec je to veľmi pekný príbeh o dvoch ľuďoch, kde nikto iný nehrá absolútne žiadnu rolu. Animácie ja úplne úžasná a to nie len postáv, ale hlavne okolitej prírody a sveta. Dážď hrá v Kotonoha no niwa naozaj zaujímavú úlohu a postavy napriek tomu, že nie je žiadny čas na to aby sa vyprofilovali, tak sa divák dokáže do nich vžiť a nechať sa viesť príbehom. Animácia nie je tým jediným čo je tu naozaj krásne, rovnako kvalitná je aj hudba (klavír či piano) a tá nie len pasovala perfektne k svojim scénkam, ale aj sama o sebe dokázala vytvoriť krásnu atmosféru. Nezabudnite dopozerať Kotonoha no niwa aj po záverečných titulkoch, nie že to vypnete skôr, lebo za nimi je jedna dôležitá scéna. Koniec sa mi páčil lebo mi pripadal ako skutočný život a nie ako rozprávka. ()
Pri scéne kde ten chlapec škriekal po tej ženskej, tak som myslela, že schmatnem notebook a vyhodím ho von oknom aby som to nemusela počúvať. Ale kedže na nový notebúk nemám tak miesto toho som to teda stíšila na minimum. Mňa osobne to nezaujalo, a popis " o niečo staršia" je akoby mal on 15 a ona 19. A nie on 15 a ona 27. Daždivé scény pekné, aj všeobecne pekná animácia ale dej ma moc nenadchol a častokrát som sa nudila. No a dojímavá scéna, ktorá bola skôr odpudzujúca to celé pokazila. Tá tam radšej byť nemusela a zabodovalo by to u mňa určite viac. ()
Galerie (10)
Photo © Toho Company
![Zahrada slov - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/800/157800558_0103c0.jpg)
Zajímavosti (5)
- Prostředí filmového parku vzniklo na základě pořízených fotografií zachycujících jeden z nejrozlehlejších tokijských parků, Shinjuku Gyoen. (Conspi)
- Mezi knihami v knihovničce hlavní hrdinky se nachází i kniha „Malý Princ“ od Antoina de Saint-Exupéryho. (Honza135)
- Yukinin mobil se náramně podobá poslední generaci smartphonů Sony Ericsson pod označením Xperia neo. (Honza135)
Reklama