Režie:
Ariel ZeitounKamera:
Peter ZeitlingerHudba:
Nathaniel MéchalyHrají:
Nora Arnezeder, Gérard Lanvin, Simon Abkarian, Tomer Sisley, Olivier Gourmet, Mathieu Kassovitz, David Kross, Miguel Herz-Kestranek, Julian Weigend (více)Obsahy(1)
Sedmnáctiletá Angelika je proti své vůli provdána za bohatého toulouského hraběte Joffreye de Peyrac, který je nejen o dvanáct let starší než ona, ale má také pověst čaroděje. Svým šarmem a inteligencí si brzy získá Angeličino srdce a zdá se, že jejich šťastný život nemůže nic ohrozit. Jednoho dne je ale Peyrac uvržen do Bastily a upálen na hranici za údajné čarodějnictví. Angelika se uchýlí s dětmi na Dvůr zázraků a s pomocí banditů plánuje pomstu všem, kteří změnili její pohádku ve zlý sen. (Bioscop)
(více)Videa (3)
Recenze (190)
V prvom rade treba poznamenať, že tento film ( vraj budú pokračovať ) je úplne zbytočný, mladých neuspokojí silný závan lacnej TV produkcie a starších divákov, ktorí verne poznajú originálnu sériu s Michele Mercier bude značne iritovať. Hoci som sa snažil oslobodiť od spomínaných pocitov staršieho diváka, aj tak sa neviem zbaviť dojmu, že novej Angelike chýba vznešenosť a poetika zašlých dob, v ktorých sa príbeh odohráva. Na druhej strane film ponúka iný pohľad na dobrodružstvá krásnej markízy a oceňujem originálne prerozprávanie deja počas procesu s de Peyracom. Hlavná predstaviteľka ma neoslovila, o to viac som bol príjemne prekvapený Gérardom Lanvinom. Potešil ma aj kúsok hudobného motívu z klasickej Angeliky. Z úcty k látke sa prikláňam k priemernému hodnoteniu. ()
Nová Angelika je filmem příkladně jiným, než tisíci reprízami prověřená série Bernarda Borderie. Však také nač očekávat kopii romantických dobrodružství hrdinky 17. století v pojetí 60. let, když se ty významy a paraboly stále posouvají až k naší současnosti. Ariel Zeitoun mnohem více pracuje s temnější atmosférou dvorského dobového života, ale i tak v šeru světla svící dominuje příběh mladé rebelky de Sancé de Monteloup, která časem pochopí, že i starší manžel hrabě de Peyrac má cosi do sebe. Nesmělá erotika střídá explicitnější pojetí manželských povinností a metafora za pomoci Fragonardovy houpačky pomáhá v rychlejším sledu ukrajovat čas během kterého se Angelika a Joffrey stávají rodiči. Načež následuje první kapitola známých pařížských intrik. Už bylo na čase. ()
K původní Angelice mám silnou dětskou nostalgii. Však taky původní Angelika jako film je nádherná kostýmní podívaná, romantické dobrodružství a Angelika jako žena luxusní exemplář, přímo výstavní, samičky lidského druhu. O nové Angelice se dá říct, že je to opravdu hodně dlouhé a to je ještě nejsilnější ze slabých stránek celého filmu, přičemž stránky silné tento film nemá. Odmítám cítit se nadšená z toho, že dobrodružný romantický film, rozmáchlostí konkurující klasickým velkofilmům, tvůrci směle vyvedli do exteriérů a stromy, lesy a zámky nejsou z kašírovaného papundeklu. a z papundeklu nejsou ani představitelé jednotlivých postav a popravdě, lépe by snad bylo, kdyby byli. Angeličina romantická láska z dětství Nicolas v dospělosti je, či aspoň vypadá, jako mladší vrstevník jejích dávno sešlostí věkem uhynulých prarodičů a ne jako její rostenec, její sestra sice nemá být tak krásná jako Angelika sama, ale ona celkově vypadá, jako by vylétla z jiného hnízda, Desgrez ... tady bych se zastavila, tato postava mé kritice unikne, protože je to sympaťák, stejně jako Sorbon, no a potom už bych do jednoho pytle krom Peyraca a Cantora s Florimontem (strašně blbá jména, ale to zřejmě přináší už kniha, kterou jsem nečetla) hodila postavy všechny, jen nevím, zda Angelikou samotnou bych začala či končila. Mám obecně problém tyhle nevýrazné typy považovat za vůbec nějaké. Ideální materiál na modelky, na ksicht se jim dá namalovat jakýkoliv člověk je potřeba a figurálně je Angelika podařená, s tou mordou je to o poznání horší. Tuctová, zaměnitelná, nezajímavá a po obarvení na hnědo se to nezlepšilo. Špatný odstín, nasvícení či jiná konstelace, ale vypadá opelichaně, nezdravě a pizizubě. Peyrac je sice zralý jako archivní whiska, ale je charismatický, děti jsou většinou bez vlastního přičinění roztomilé a to se týká i představitelů potomků hraběcího páru z Toulouse. Na rozdíl od jiných se mi filmová zkratka, kdy narození dětí bylo divákovi sděleno během pár zhoupnutí Angeliky na houpačce, velmi líbila. Jiná cesta by byla zřejmě ukázat Angeličiny ranní nevolnosti a radosti porodu v 17. století, což by, vzhledem k tomu, jak dlouhá byla milostná scéna, byla zřejmě téměř jedna ku jedné a film by tak byl ještě o poznání delší. Končilo to výhrůžkou konec prvního dílu. Opravdu má časem diváky zhlédnutím a následnou explozí očí ohrožovat díl další? No potěš koště, nikoho jiného to totiž nepotěší. ()
K uzoufání dlouhé a nudné, za což primárně podle mě může scénárista a režisér v jednom. Zaprvé za dialogy by si měl nafackovat, za druhé za dávkování tempa by si měl nafackovat a zatřetí za zoufale nudné vyprávění ne zas tak zajímavýho příběhu. Jsem hrdým neznalcem předlohy a ani "původní" filmovou Angeliku si moc nevybavuju (viděl jsem snad jeden film a myslím, že to rovnou byl ten poslední, když mně bylo nějakejch osm devět deset let). Měl jsem v plánu vypsat, co všechno se mi na filmu nelíbilo, až jsem nakonec po přečtení svýho komentáře došel k názoru, že bude lepší, když to obrátím, a řeknu, co se mi líbilo. Hlavní představitelka. Tečka. Peyrac je starej, starší než můj otec, kterej mě měl před čtyřicítkou, vzájemná chemie mezi ním a Angelikou je asi tak silná, jako vzájemná přitažlivost mezi mrkví a piraní. Dialogy zasloužily kompletně smazat a napsat znovu někým, kdo ví, co dialog je. Hudba je otravná, kamera nezábavná a jednotvárná, kostýmy jsou průměrné (pouze jeden dekolt je fajn, ale ten souvisí spíš s obsazením), choreografie šermířskýho souboje nudná, film by klidně mohl být bez střihu... a tak dál. Nuda, nuda, zoufalá nuda, a tak jedinou světlou stránkou podle mě je, že se povedlo najít pěknou babu, která si zasluhuje hvězdičku sama pro sebe. [DVD] je ztráta peněz. Bonusy = nula přidané hodnoty. Zajímalo by mě, kdo byl tak odvážnej, a do kina na to šel. ()
Je třeba určitě ocenit odvahu, se kterou se tvůrci rozeběhli hlavou proti zdi, protože tady se opravdu nedá vyhrát, maximálně jen odejít se ctí. Tím, že se ve filmu otevřeně hudbou z původní Angeliky přihlásili k jejímu odkazu určitě potěšili spoustu fanoušků, zároveň ale taky naznačili, jak tento remake chápat. Na "staré" filmy se "mladí" lidé nedívají, tak je třeba dodat stravitelný remake, aby se dětem dostalo kulturního dědictví národa ve stravitelné formě. My starci si pustíme nedávno vyševší bluray originálu a budem slintat nad tou "starou raketou" Michelle Mercier a mladí budou zase slintat nad tou "nemastnou neslanou nedomrlou" dnešní Angelikou. V každém případě to pan Ariel Okurka natočil slušně. 60% plus hvězda navíc za odvahu. ()
Galerie (30)
Zajímavosti (8)
- Na premiéru filmu v České republice se dostavila i Libuše Švormová, která nadabovala Angeliku (Michele Mercier) v původních filmech. (fiLLthe3DD)
- Na českém dabingu se podílel i Vladimír Brabec, který daboval i ve filmech o Angelice o 50 let dříve. (M.B)
- Natáčení filmu začalo 17. září 2012 na zámku Schloss Hof v Dolním Rakousku. Herci i kompars se sjeli na hrad v dopoledních hodinách a natáčelo se až do pozdních nočních hodin. Počasí bylo ideální, ani příliš teplé, ani chladné. Fotografování na placu nebylo vůbec povoleno, mohli se fotit pouze komparsisté. Kolem dokola neustále pobíhali maskéři a kontrolovali, zda je všechno v pořádku. Ve chvílích volna a v pracovních záběrech měla Nora Arnezeder na hlavě síťku, aby jí účes neponičil vítr nebo drobná smítka poletující ve vzduchu. Dialogy se natáčely ve francouzštině a angličtině. Druhý den se začalo natáčet při západu slunce a pokračovalo se až do čtvrté hodiny ranní. Všichni zúčastnění byli poučeni o tom, že detaily o natáčené scéně nesmí nikomu prozradit a také fotografování bylo přísně zakázáno. Na zámku Schloss Hof se filmaři zdrželi do pátku 21. září, v dalším týdnu pak využili prostory bývalého loveckého zámku Eckartsau, kde se mimo jiné natáčela svatba Angeliky (Nora Arnezeder) a Joffreye (Gérard Lanvin). Několik scén vznikalo také na hradě Kreuzenstein. Od 27. září do 5. října 2012 probíhalo natáčení na hradě Rosenburg. Tímto dnem také definitivně skončilo natáčení v Rakousku a štáb se pomalu připravoval na přesun do České republiky, kde se filmovalo na zámku v Kroměříži a na hradu v Telči a na hradech Točník a Žebrák. Natáčelo se i na hradu Pernštejn. (FRIDAY13)
Reklama