Režie:
Alejandro González IñárrituKamera:
Emmanuel LubezkiHudba:
Antonio SanchezHrají:
Michael Keaton, Emma Stone, Zach Galifianakis, Naomi Watts, Jeremy Shamos, Andrea Riseborough, Damian Young, Natalie Gold, Merritt Wever, Edward Norton (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Černá komedie vypráví příběh herce Riggana Thomsona (Michael Keaton), který se v minulosti proslavil filmovou postavou kultovního ptačího superhrdiny Birdmana, a nyní se s vypětím sil snaží o svůj divadelní debut na Broadwayi. Riggan doufá, že když uspěje jako režisér a herec nového ambiciózního představení, oživí svou upadající kariéru. V mnoha ohledech to je riskantní krok. Ale bývalý filmový superhrdina si dělá velké naděje, že díky tomuto konečně získá uznání jako umělec a všem včetně sebe dokáže, že ještě není odepsaný. Premiéra se pomalu blíží, když se představitel titulní role v jeho hře během zkoušky za podivných okolností zraní a je třeba ho rychle nahradit. Na základě doporučení hlavní herečky Lesley (Naomi Watts) a na naléhání Rigganova nejlepšího přítele a producenta Jakea (Zach Galifianakis), Riggan nakonec neochotně přijme Mikea Shinera (Edward Norton), který je naprostou neřízenou střelou. Mike je ale zárukou toho, že se představení vyprodá a sklidí chválu kritiků. Kromě samotných příprav na premiéru se musí Riggan vypořádat i se svou přítelkyní a herečkou ve vedlejší roli, Laurou (Andrea Riseborough), se svou dcerou Sam (Emma Stone), která právě prodělala odvykací léčbu a nyní pro něj pracuje jako osobní asistentka, a také s bývalou manželkou Sylvií (Amy Ryan), která se čas od času objeví v zákulisí. (Cinemart)
(více)Recenze (1 313)
Něco to tak emocionálně hlubokého a pravdivého, přičemž natočené tak strhující formou se opravdu jen tak nevidí. Birdman je přesně ten typ filmu, který jsem si tajně přál vidět - pitva lidské duše se všemi jejími radostmi i starostmi, avšak převedeno do takového formátu, díky němuž se z toho nestala pseudo psychologická analýza duše člověka s rádoby filosofickými otázkami, ale naprosto úžasná podívaná, se snahou oslovit jak artového, tak mainstreamového diváka (a snaha to není vůbec marná). Kritika světa filmu a divadla i jejich kritiků a recenzentů (český divák si vytvoří opravdu jednoduché paralely) a celého zábavního průmyslu, jedním slovem vynikající. Herecké výkony absolutně brilantní! Ano, chci to vidět minimálně ještě jednou. ()
Na rozdíl od Inherent Vice od PT Andersona nejde Birdman proti duchu doby, proti srsti, ale naopak jí ve všem vychází vstříc. Od kinetické kamery, která svým imitovaným jedním záběrem celý film obaluje do přijatelné a divácky vděčné příjemné tekutosti (nejvíc lidi dnes totiž irituje statičnost), až po komicky vážné zdůrazňování důležitosti sociálních sítí. Na oko si z toho všeho film sice dělá legraci, ale ve skutečnosti tomu Birdman spíš přikyvuje. Nicméně to - i přes tyto výtky - není špatný film. Má v sobě určitou energii a kinetiku, která provází filmy reflektující médium či tvorbu obecně. Je také do sebe zahleděný a bere se smrtelně vážně pod maskou lehké ironie. Přesto všechno ten film půvab má. Vzpomínka na 8 a 1/2 není úplně od věci, i když jde o úplně jiné vesmíry. A ještě poznámka - film v jednom záběru musí být tak trochu heroický výkon pro štáb, viz. Ruská Archa. Ve chvíli kdy se záběry jen digitálně pospojují, už to nemá takový půvab. ()
Všetko je vlastne ako má byť, ale napriek tomu to na mňa úplne nezafungovalo a do filmu som sa nedostal a s hrdinom to neprežíval. Keď to porovnám s tematicky príbuznou Čiernou labuťou, tak tá ma dokonale vtiahla a jej finále vyslovene dostalo ... Birdman mi takéto pocity nedal. Pritom remeslo je to špičkové, celý film je koncipovaný ako jediný záber bez strihu, herci sú do jedného výborní, najlepšie je trio, ktoré je aj nominované na Oscara, a to Michael Keaton, Emma Stone a Edward Norton. Keaton je navyše dokonalým castingovým ťahom, keďže sám hral v 90.rokoch Batmana v Burtonových filmoch. Vyslovene ma ale sklamala hudba, pretože tie bubny sa mi tam nehodili a oveľa viac fungovalo, keď sa ozvala klasická orchestrálna hudba, ktorá znela ako nejaká klasika. Určite si Birdmana niekedy zopakujem, zatiaľ ale musím povedať, že predchádzajúce filmy A.G.Inarritu (Babel, 21 gramov, Amores Perros) sa mi páčili viac. 7/10 ()
konečně ze srdce Holywoodu zase vytryskl pramen kreativnosti, sice ho musel vyvolat "externista" Iñárritu, ale co je doma, to se počítá, že. iluze nekonečných záběrů, naprosto plnohodnotný perkusivní soundrtrack a herecký koncert Michaela Keatona a taky Edwarda Nortona (který v půlce filmu najedou zmizel do pozadí) a prvky jakéhosi magického realismu se tu snoubí do jednoho dílka, které mě bavilo od začátku do konce. je to klasická Iñárrituovská depka, ale natočena úplně jinak. kdybych neviděl jeho jméno na začátku filmu, nikdy bych mu to nehádal. mimo jiné se tu režisér celkem šikovně a lehce otírá o zbytek Hollywoodu se všemi těmi jeho Iron Many, Wolveriny a já nevím čí vším ještě, což mi velmi imponuje. zbyl mi takový ten pocit, že jdete do kina na něco fakt dobrého, ale dostanete něco úplně jiného, avšak úplně stejně dobrého. PS: Emma Stone a Zach Galifianakis tu ukázali že je potřeba si je trochu přeškatulkovat. u Emmy jsem to tušil už dřív, ale u Zacha jsem si vůbec nebyl jistý, jestli je to vůbec on. ()
Ikonická cieľovka na Oscary, s hravou kamerou a artovým spracovaním. Dialógy chvalabohu nenudia a herci podávajú kvalitné výkony, i keď si nemyslím, že Keaton vyhrá a úprimne viac sa mi páčili Norton a hlavne Emma Stone, ktorú jednoducho milujem, ale i tak Keaton podáva skvelý výkon a v tomto sa môže s Birdmanom stotožniť, tiež sa chytá posledného stebla, ktoré by mu pomohlo navrátiť kariéru. Iňarritu opäť potvrdil svoj talent a to, že originalita mu nechýba, snáď to nerobil len pre tie pozlátené 5 dolárové sošky starých geriatrixov. 80% ()
Príliš ukričané a kvázi hlboké. Lubezkeho kamera mi liezla na nervy, ale to sú prakticky všetky negatívy, ktoré mám na srdci. Keaton fajn, ale Norton o dosť lepší. Film je originálny, ale nedokáže to naplno využiť. Škoda. ()
Asi jsem taky čekal trochu víc a nebyl jsem stržen tak, jako ostatní zde. Občas mi přišlo, že film nebalancuje dobře mezi vážností a komikou a některé momenty trochu zanikaly. Také jsem nebyl odvařený z výkonu Michaela Keatona, který mě v určitých pasážích nepřesvědčil. A nakonec příběh, který měl velmi zajímavé téma, nedokázal mou pozornost udržet v takovém napětí, jak bych od podobného filmu čekal (rozuměj - občas jsem se celkem dost nudil). Film, který se opravdu snaží mít všechno, ale ztrácí se sám v sobě i ve vlastní formě, které se tak křečovitě drží. ()
Typická kravina pre pseudointelektuálov a ja vôbec netuším, čo tým chcel básnik povedať. Asi že k povinnej výbave každého nominovaného na Oscara je rozprávanie sa samého so sebou. Už po dvadsiatich minútach som si povedal "tak už si vystreľ mozog z hlavy, nech sa tam niečo udeje!" - A ono furt nič, iba pobehovanie po po divadle s veľmi nepríjemným podmazom. Jediné, čo stálo za zmienku bol Norton a tá divná všadeobliehajúca kamera, neviditeľná v zrkadle. ()
Schvalne jsem cekal, jak se k tomu postavi Akademie a dost me to prekvapilo. Nemuzu si pomoct, ale doted nevim, o cem ten film vlastne je. Je tak divny a neuchopitelny, ze vlastne v te nominovane skupine nic tak vyrazneho nebylo. Ale ze by to byl nejlepsi film? Podle me je to naopak nejslabsi Inarritu, ktery stoji za zhlednuti kvuli forme, nez kvuli obsahu. Protoze to, jak je to natoceno, je opravdu pusobive. Proto mozna i oscar za rezii a kameru. Osobne nedokazu posoudit, kde konci jedno a zacina druhe, zkratka cely film je defakto bez strihu. Minimalne tak, ze si ho divak absolutne nevsimne. Vsechny sceny jsou propojene, kamera neustale krouzi po budove broadwayskeho divadla a snima dialogy hercu, z nichz nevyraznejsi je urcite M. Keaton, ktery vpodstate hraje tak trochu sam sebe, coz dela namet zajimavym. Predstavitel Batmana z prelomu 80. a 90. let tu hraje herce, ktery proziva osobnostni krizi. Chce si dokazat, ze ma na vic, nez hrat komiksoveho hrdinu (mimochodem je tu nekolik ironickych narazek na popularni blockbustery). Riggan chce ukazat, ze umi hrat seriozni divadlo a do toho se neustale stretava se svou slavnejsi minulosti. Herecky je Birdman opravdu kvalitni, a vsichni podavaji uveritelny vykon. Stejne tak neustavajici hudebni doprovod na bici dela s atmosferou hodne. A nektere sceny, jako ten beh ve slipech po Times Square asi clovek nezpomene, ale jinak? Mozna mi neco uniklo a budu to chtit videt znova, ale zkratka nedokazu rict, co tim chce Inarritu sdelit. Jeho drivejsi filmy byly hodne syrove a realne (Amorres Perros, Babel...), ale uz v "Biutiful" (2010), kde Bardem vidi mrtve lidi, zacal inklinovat k jiste mysterioznosti a v Birdmanovi tomu nasadil korunu. Keaton je vpodstate magor, ktery neustale slysi hlas sveho komiksoveho "ja". Zije na pomezi reality a fantazie, kdy neni jasne, jestli se mu ty veci co umi zdaji, nebo je opravdu dela (napr. jeho "let" je pak vysvetlen jako cesta taxikem). K tomu je to strasne ukecane a alespon mne prislo, ze nektere dialogy jsou docela o nicem. Takze oscar za scenar? Pffff. Urcite je dobre to videt a udelat si nazor. Je to ten typ filmu, o kterem budete hodne premyslet. Ale at ho omilam tam a zpatky, prijde mi to jako typicka ukazka pusobiveho artu, kdy jakmile odloupneme vsechny ty chutne casti jako je zpracovani a styl, zustane podivny utvar, ktery si rika film, ale pribeh jako takovy nema. Je to jak abstraktni malba, v ktere si clovek musi najit to sve. Mne se to zatim nepodarilo. Sorry Alejandro. [4x Oscar 2015: Film, Rezie, Kamera, Puv. scenar] ()
Keaton a Norton výborní, atmosféra New Yorku a koncepce kamery bravurní, ale ten pitomý konec stahuje film do průměru. ()
60% ()
Ani jedna vtipna scena, o komedii snad ani nemuze byt rec a drama..Me teda nedostal ani konec natoz uplny konec. Absolutne bez emoci, nudna podivana na par znamych tvari. Nejspis jsem tento fim vubec nepochopil, jedno ale s klidem rici muzu. Me osobne se opravdu nelibil. ()
20. 04. 2015 (117.); výborné herecké výkony pánů Keatona a Nortona ()
Konverzační komorní drama, které si zdařile pohrává s divákovou představivostí, ale padá dolů s přehnanou délkou. Mnoho povyku pro nic, jako vážně se kolem tohoto filmu udělalo tolik humbuku a přitom jsem při jeho sledovaní nehnul ani brvou. Samozřejmě herecké výkony jsou nadstandardní, tak nehrají to žádná béčka. Z výtvarné pojetí je cítit poctivá práce a snaha si pohrát se sebemenší detailem, přitom má film kouzlo všudypřítomné všednosti. To jsou pro mě dvě zásadní pozitiva, ale pak mi režisér Alejandro G. Iñárritu nic nabídl ani hrstku emocí. V atraktivním kabátu z lesklých peříček se skrývá laciný příběh o stárnoucím herci, který se snaží na stará kolena něco dokázat a během svého velkého tvůrčího počinu se dostává do střetu se svým druhým já a vlastně celým svým okolím. ()
W T F ??? len tolko ()
Od Iñárrita jsem viděl již několik filmů, každý byl jiný a všechny mě nějakým způsobem zaujaly. Birmanovi se to povedlo rovněž. Film je natočen technicky tak, že jsem se od něj nedokázal odtrhnout. Zdánlivě se vše odehrává v jednom záběru a téměř neustále se intenzivně mluví. Mírný a klidný předěl byl jenom občas a než jsem se nadechnul, už se jelo dál. Herecké obsazení a výkony jsou rovněž parádní. Michael Keaton si střihl jednu ze svých nejlepších rolí a ostatní mu zdatně přispívali. Líbil se mi i nádech tajemna a vnitřní dialogy hlavního hrdiny. Příběhově mě to už tak nechytlo. Vyhořelý představitel superhrdiny za zenitem mě moc nedojímal a různé narážky na neustálý souboj Hollywood vs. divadlo mě bavily jen občas. Přesto film doporučuji především pro jeho technické zpracování (perfektní kamera!) a intenzivní (a někdy pozoruhodné) dialogy. ()
Riggan Thomson se snaží uspět se svým projektem na Broadwayi. Adaptoval knihu na divadelní hru, režíruje ji i hraje v ní. Riggan si představuje, že umí levitovat a dělat telekinézu a venku ho provází superhrdina Birdman, kterého před léty hrál a stal se díky němu slavným. Tím film přeskakuje mezi fikcí a skutečností. Jeho Birdman, jako jeho alter ego, ho pronásleduje, kritizuje nenechá na pokoji. Připomíná mu jeho obavy, nejistoty, které se mu honí hlavou, ale kterých by se chtěl zbavit jógou a čištěním si mysly. Všichni v divadle kolem zkoušení nové hry se opravdu snaží. Jenom nově přijatý Mike Shiner (Edward Norton) jde do všeho po hlavě, bez zábran, což mnohdy zkomplikuje situaci. Lesley (Naomi Watts), která Mikea přivedla je z toho nešťastná a nejistá, jestli ji Riggan za to nedělá zodpovědnou. Také není jasné, kdo má být hvězdou kusu, jestli Riggan nebo Mike. Ani Rigganova dcera Sam (Emma Stone) neví ,co se sebou. Otce má ráda i nemá, protože mu vyčítá, že když byla malá nikdy nebyl nablízku, když ho potřebovala. Proto teď sedává na římse terasy ve výšce nad ulicí a přemášlí o životě. Když se tam potká s Mikem a chce mu vysvětlit svůj problem s tátou, nemá pro to vlastně argumenty. V podstatě všechny postavy jsou soustředěny především na sebe. Co se stalo jim, co by chtěly, kdo je má a kdo nemá rád. Všechno dění kolem divadla je nervózní. Tuto náladu podporuje i hudba, ve které jsou věčšinou jenom bubny. Setkání s filmovou kritičkou Rigganovi také na pokoji nepřidá. Ta sice perfektně shrnula, že je jenom prázdná hollywoodska celebrita, která se snaží získat uznání mezi intelektuály a ona ho za to nemá ráda už dopředu, ale ani mu nedala šanci. Riggan ví, že všechno závisí na tomto představení s hlediskem plným kritiků. Bude muset jít až na dřeň, aby jim dokázal, že i on je z masa a krve a ne jenom oblek Birdmana. ()
Souhlasím s komentářem uživatele Fnoobroklic - opravdu nechápu. První půl hodina zralá na to odejít z kina. Komu se líbilo JCVD tak se mu asi bude líbit i tohle. Já raději film kde je nějaký příběh. / Oskar? Hvězda dolů. ()
Jako herecky dobrý, ale jestli to vyhraje oscara, tak to už to může vyhrát kdokoliv..... 60% ()
Iñárritu ve svém dnes již kultovním triu využil hry se střihem, bez kterého by se jeho filmy neobešli. Teď nás vtahuje do děje prostřednictvím Hitchcockovy inovace, kdy dojde k naprosté absenci střihu. Nebo to na nás alespoň tak působí. Ovšem přizpůsobit se této hře je zpočátku velmi těžké a my jako diváci jsme hozeni do vody s tím že se musíme co nejrychleji naučit plavat. Tak jako Hitchcock v Provaze použil stejný narativní čas jako čas divákům Iñárritu odlišil délku fabule od času diváka, čímž zapříčinil danou komplikovanost. A to není zle! Co se námětu a celého vyznění týče, jedná se o fantastické zobrazení současné Hollywoodské činnosti a schopnosti vytvořit z herce jedné role uvadající hvězdu. Veškerý showbyznys a zákulisí tvorby jedné divadelní hry je zde výborně vykresleno a ukazuje nám nárůst tíhy, která zapříčiňuje postupnou degradaci herce a ničení jeho vzájemných vztahů s ostatními pracovníky. Na Iñárritua dřívější snímky tato kritika hollywoodkských blockbusterů nemá, ale už jen díky svému zpracování se vidět musí! ()
Reklama