Režie:
Zdeněk TycScénář:
Markéta BidlasováKamera:
Patrik HoznauerHrají:
Petra Špalková, Jiří Schmitzer, Taťjana Medvecká, Marek Němec, Jana Pidrmanová, Zdeněk Palusga, Marek Taclík, Pavla Beretová, Luboš Veselý (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Strhující příběh jednoho krásného léta, během kterého by se nechtělo umírat nikomu, natož tomu nejtvrdšímu samorostu. Pro tento komorní film jsou klíčové tři postavy, vedle hlavního hrdiny jsou tu dvě ženy. Karla, asi pětatřicetiletá, je svému životnímu partnerovi něčím podobná: malířka, bohémka, pro ostrá slova nejde daleko. Kontrastní k těm dvěma je Jaruna, vdaná asi pětapadesátiletá žena, zdravotní sestra. Kdysi byla milenkou pana malíře. Tato trojice vede marný boj se smrtí, bojují sami se sebou a současně mezi sebou – což přináší každému z nich určité očištění.
Na začátku vidíme malíře Holase, jak se ještě pokouší kreslit, tvořit, jak se vzteká, že už nemá sílu. Netuší, že jeho energie začne mizet jako voda v písku, že vše půjde tak rychle. Okolnosti ho stahují do postele, která bude smrtelná. Ještě se párkrát nechat vytáhnout před barák, aby viděl oheň, hvězdy...
Dvě ženy v jeho blízkosti se k sobě postupně přibližují. Jsou rozdílné, ale nikterak jim to nebrání soustředit se na to, co je opravdu důležité.
(Česká televize)
Recenze (180)
Uf, tyhle filmy nemám moc rád, takže příště už se na to dívat nechci. Navíc v tomhle filmu se vlastně ani nic neděje a jednoho to může až uspat. 2 frčky, protože Jiří Schmitzer. ()
Komorní film o umírání a mezilidských vztazích. Dvě ženy starající se o umírajícího malíře, trojice, která má své problémy a celý film prolínají různé hádky. Jiří Schmitzer a Taťjana Medvedcká výborní, ale ještě o chloupek lepší je Petra Špalková. Přesto, celkově filmu chybí něco chybí, možná trochu více hloubky. ()
Spíš lehce podprůměrné, místy tragikomické, těžce uvěřitelné drama. Nosnou osou je umírání hlavního hrdiny, malíře a učitele v "lidušce", které je sice už ze své podstaty vážné, ale při některých scénách působí (nechtěně) humorně. V celku je to pro mě příběh hodně nereálný, co se týče dalších postav a hlavně jejich chování. Aby se o jednoho "nevýznamného" malíře starala takhle rozporuplná a nesourodá ekipa (současná milenka, bývalá milenka a syn bývalé manželky s přítelkyní) je těžce uvěřitelné. Obsazení je obstojné a hlavně díky paní Petře Špalkové a pánům Němcovi a Schmitzerovi je mé hodnocení trojhvězdičkové. Hudba v podstatě žádná a když, tak nezajímavá. Stopáž, díky bohu, snesitelně krátká. Film končí předvídatelně právě v okamžiku, kdy na krk začíná dýchat nuda a já začínal sledovat hodinky ručiček. Sečteno a podtrženo - 2,5 hvězdičky se zavřenýma očima a ušima odřenýma až do krve. K tomu 0,25 hvězdičky přidám za mého oblíbence Marka Taclíka a dalších 0,25 hvězdičky za dalšího oblíbence Leoše Nohu a jsme na nadsazených 3 hvězdičkách (2,50 + 0,25 + 0,25 = 3,00). ()
Není těžké umřít. Je těžké se dobře vysrat..... ()
Komentář z 22. 2. 2014: Trailer mě hodně nalákal a na tento film jsem se strašně moc těšil. Dá se říct, že jsem byl přesvědčený o tom, že se mi bude hodně líbit. Ale zas až tak mě k mému překvapení nezasáhl. Ano, jedná se o velmi dobrý film, především v porovnání s většinou současné české produkce, ale asi mi tam něco chybělo. Je ale pravda, že se mi často filmy rozleží v hlavě a názor změním. Můj dojem z filmu Jako nikdy je takový, že byl velmi opatrný v tom, aby ani náznakem nebyl sentimentální a nehrál na city. Ale na můj vkus si ten odstup držel možná až příliš. Chtělo to zkrátka více emocí. Výborná byla Špalková, Medvecká a taky Schmitzer. PS: Film je plný symbolů. 85% Komentář z 5. 3. 2019: Opravdu, stačilo pár let a tento film po druhém shlédnutí hodnotím lépe. Napodruhé to na mě udělalo mnohem silnější dojem. 90% ()
Nevím co si o tom mám vlastně myslet.Výkon pana Schmitzera byl exeletní,i Petra Špalková s Táňou Medveckou byly výborné,ale co dál??Sedět a čekat 90 minut na to až pan malíř umře,protože ta omáčka kolem byla tak strašně rídká a žmolková,že se konzumovat nedala.Scénář rozjel několik dějových linek,ale nedotáhl ani jednu,což mě teda dosti nasralo.A psychologie jsem tam taky moc nezaznamenal,nebo jestli to měl být ten cyklo-farář......?60% ()
Schmitzer to zahrál dobře, slušný výkon měla i Špalková, zbytek však byl slabší a celkově se mi nelíbila ani hudba, ani moc scénář a přehnaný střih. Je to velká škoda, že z velmi zajímavého a silného tématu tak málo vytěžili. A sprostá slova na vyumělkovaném stylu moc nepřidaly. Prostě jsem čekal víc. Hodnocení: 55 % ()
Tak tady jsem opravdu v rozporu. Rivalky u smrtelné postele sobeckého misantropa Schmitzera, u kterého si nejsem jista, zda vůbec hrál či nechal hrát. Každopádně Český lev již zdobí jeho police, toť po sobotním klání neodmyslitelný fakt. Zdánlivá hloubka filmu zdaleka nedosahuje dna, alespoň pro mne ne. Na druhé straně však nemohu tvrdit, že by mě tato komorní a tak trochu slámovsky šmrnclá podívaná, kde se dialogy skutečně neplýtvá, nudila či dokonce otravovala. Některé scény jsou sice naprosto z hodiny ( obzvláště pak zpocený farář jdoucí s dobou a tedy vyfiknut v úchvatném cyklo-dresu), nicméně opomenu-li již zmíněného Schmitzera, ke kterému zřejmě chovám jistý druh averze, tak zbytek tria zdatně veškeré mínusové hodnoty snímku přetváří ve veskrze citlivý příběh, jež ovšem tu správnou porci emocí nakonec postrádá. Špalková podává velmi zajímavý výkon, její komenty jsou místy naprosto odzbrojující a vůbec - celkovou devízu snímku spatřuji právě v projevech stěžejních postav snímku, jež překvapivě zůstávají věrohodně civilní a uvěřitelné. ()
Poetické drama je nutno sledovat od začátku bedlivě a nic u toho nedělat. Teprve pak si zvyknete na choulostivě odvyprávěný děj trefně zasažený do okolí jedné chaty. Režisér pan Tyc vsadil především na herecké výkony Petry Špalkové, Jiřího Schmitzera či Taťjany Medvěcké. Příjemně mě překvapil i herec Marek Něměc, který roli ublíženého syna zahrál úžasně. Ale ovšem zbytečným prvkem je zjevení přítelkyně toho syna, protože ta je tam úplně zbytečná, stačila by jen pouhá zmínka. Ovšem vše se pro náročnějšího diváka poté dobře vysvětlí a příběh zaujme právě smrtí a všeho, co se děje před tím, než nastane. Proto hodnotím velmi kladně na české poměry. 69% ()
To je snad první český film, kdy jsem měl pocit, že se dívám na skutečné lidi. Lidi, kteří se chovají uvěřitelně, jednají jak bych zhruba čekal, že se v takové situaci lidé mohou zachovat. Dialogy, které nešustí papírem. Hlavní trio herců je bravurní! Z Jiřího Schmitzera mi běhá mráz po zádech ještě teď a Petra Špalková je opravdu famózní! Jen ta všudypřítomná deprese, kterou je celý film prodchnut je opravdu těžká, až hmatatelná, takže film doporučuji jen silným jedincům. Velice působivé dílko. ()
jsem zbabělec , protože tohle bych se nikdy natočit neodvážil.Neodvážil bych se o tom ani psát.Tento film není jen o strachu ze smrti ale také o štěstí neumírat sám.O smíření a rozloučení ,o věcech , které byly pro naše předky tak samodz řejmé Odsunutá smrt kamsi do bílé sterilní nemocnice charakterizuje dnešní svět.A je na místě otázka , budeme my , až příjde naše chvíle , připraveni a smířeni ? A nebudeme sami ? ()
65% Je těžké posuzovat film kde jsou vám sympatické hlavní ženské role a z mužské se vám dělá zle....J.Schmitzer v roli umírajícího nedoceněného malíře- sochaře, to ne...to není můj šálek kávy. ()
Výborné výkony Jiřího Schmitzera a Petry Špalkové. Občas ten film sice působí trochu divadelně, ale je velmi dobře napsaný, takže to vůbec neruší, naopak. A cením si odvahy, s jakou je to natočeno a dotaženo v podstatě až do konce. A protože se takováto syrovost a ještě k tomu v českém prostředí jen tak nevidí, snad vznikne podobných filmů i víc. ()
Tak jestli mne to mělo dojmout, tak tedy nedojalo. Spíše mne po hodině poslouchání neustálého hádání začala bolet palice. A také z té „hudby“. Pro mne byla bezdějová nuda v plném slova smyslu. Takže u mne jsou v plusových částkách jen herecké výkony. Jinak je v tomto filmu všechno k ničemu. ()
Velmi povedený snímek s působivou tématikou. Děj sám o sobě je velmi dobře napsaný a postavy také. Herecké výkony byly všechny skvělé, Schmitzer byl bez pochyby ze všech nejlepší. Prezentace byla moc dobrá, film místy vypadá nádherně, bylo tam ale pár záběrů, ketré mi přišly zvláštní. Hudba byla dobrá, ale přišel mi zvláštní mix dvou zvolených žánrů, orchestrální hudba se rozhodně hodila, ale elektronická už moc ne. 8/10 ()
Filmů o umírajících je pořád dost a dost. Je to časté téma. Pohled na smrt člověka, který tuší, kdy to zhruba přijde a pak také těch, kteří ho v posledních letech, měsících, dnech a týdnech doprovázejí. Tento se přeci jen něčím odlišuje. Hlavní hrdina totiž neumírá s grácií a nepůsobí ani dojmem vděčného, milého a se vším smířeného pacienta. Je to pravý opak. Věčně naštvaný, sprostý a arogantní chlap je přesně ten, o koho by se většina přestala starat v prvním dni. Ne tak dvě ženy. Ty mají nervy vskutku ze železa. Všechno směřuje k neodvratnému konci a přijíždějící syn atmosféru rozhodně nevylepší. Za zmínku tak u tohoto filmu stojí především výkony všech představitelů, Jiřího Schmitzera hlavně. Mě se moc líbila i Taťjana Medvecká. ()
Vytknout se tomu dá beze sporu mnohé. Což je docela škoda, ale pro tentokráte to přenechám jiným. Půjdu na to u takto smutně dějově laděného filmu raději od pozitivního lesa. Tedy, co se do kvalit týče hereckých výkonů (Schmitzer (uff!) i obě hlavní ženy), kamery, režie či pár scénaristických vtípků ale i jinak dobrého byť vlastně jednoduchého scénáře s dobře vykreslenými vztahy mezi postavami dostane divákovi dostatečně. Nebude to šálek kávy pro každého, depresivní to určitě je, už z podstaty co je hlavním námětem. Ale chuť si pak řezat žíly se rozhodně nedostavila. Kupodivu, a to ovšem z velké části díky následné přítomnosti tvůrců, jsem odcházel veskrze dobře naladěn. Viděno v rámci ČSFD projekce s následnou debatou s triem tvůrců - režisér-producent-scénaristka. Obzvláště pasáže o Jiřím Schmitzerovi byly.. no, řekněmě.. vydatné. Žeby lev či dva byl letos vypuštěn z klece tímto směrem? [70%] ()
Tyc natočil skutečně hutné, v české krajině nevídané drama, podtržené nádherným prostředím a úžasnými hereckými výkony. Stalo se však to, s čím jsem od začátku počítal - Jako nikdy zůstal tak trochu nepochopen a nedoceněn. Jasně, že se z toho dalo vyždímat víc, ale za mě si film umístění v červeném pásmu rozhodně zaslouží. 78% ()
"Das si caj?" ... "Dam si rum!" ... "A je to rozumny?"... "NE!" Spickove herecke vykony v komornim filmu o jednom umirani. Aneb velmi poucny film v dobe, kdy uz se davno rodiny neschazeji u smrtelnych lozi svych pribuznych a tak vetsina z nas naprosto netusi, jak takove odchazeni doopravdy vypada a co k nemu vsechno patri. btw... Jirka Schmitzer byl v tehle roli naprosto neskutecny, vypadal jako clovek, ktery opravdu umira pred kamerou. ()
musím říct, že se mi to líbilo, na české poměry rozhodně jeden z nejlepších filmů roku. Především bych vyzdvihl herecké výkony, především hlavní trojice, ale dobře byli vybráni i herci ostatních rolí. Řada věcí byla ve filmu spíš jen naznačena a úplně vyřčena nebyla, což má své jisté kouzlo, ale zase by se to nemělo přehánět, takže si myslím, že třeba o Jarunině minulosti mohlo být řečeno trochu víc. Přesto, že se vědělo, jak film skončí, tak to pro mě bylo dostatečně silné a kvalitní drama. Líbila se mi práce s kamerou i filmová hudba, i celková atmosféra snímku. Oceňuji, že se tu netlačilo příliš na city, zato tu byla cítit bezmoc a zklamání potápějícího se života, který s tím už nemá sílu nic udělat. Postupné vyhasínání Vladimíra a vztah jeho opatrovatelek k němu i sobě navzájem, zde byl velmi hezky vylíčen ()
Reklama