Kamera:
Petr BednářHudba:
Adam SvatošHrají:
Václav Neužil ml., Ivan Trojan, Martha Issová, David Novotný, Jaroslav Plesl, Simona Babčáková, Lenka Krobotová, Jana Holcová, Miroslav Krobot (více)VOD (4)
Epizody(12)
-
Kytara (E01)
-
Transformace (E02)
-
Zlatý důl (E03)
-
Nina (E04)
-
Uran (E05)
-
Zítra točím v Aši (E06)
-
Zásek (E07)
-
Vyhazov (E08)
-
Zázrak (E09)
-
Ochránce smečky (E10)
-
Hodina H. (E11)
-
Třináct sirotků (E12)
Obsahy(1)
Čtvrtá hvězda vypráví příběh mladého Štěpána (Václav Neužil), který získal místo jako druhý noční recepční v tříhvězdičkovém hotelu Meteor na periferii Prahy. Štěpána zajímá Pavlínka (Martha Issová), která zde pracuje jako denní recepční. Pavlínku ovšem nezajímá Štěpán, ale agresivní hotelový údržbář David (David Novotný), který se snaží uniknout vyčerpávajícímu erotickému zájmu své nadřízené, hotelové manažerky Terezy (Lenka Krobotová). Ta se kromě Davida snaží i o ziskání čtvrté hvězdy, jež by zvýšila prestiž a úroveň hotelu. Její snahy ovšem naráží na sobectví, pohodlnost, lenost a zištnost podřízených. Vysněná čtvrtá hvězda ze všech zaměstnanců hotelu zajímá nejméně bývalého manžela Terezy a ředitele hotelu Teodora (Martin Myšička). Jeho jediným zájmem je zdokonalit se v hraní čínské hry mahjong. Terezino úsilí maří osobní zájmy i dalších podřízených: ambiciózní a záludný kuchař Smutný (Jaroslav Plesl) dychtí po místu šéfkuchaře, melancholický šéfkuchař Tichý (Miroslav Krobot) bojuje s trvalými následky po úrazu, denní recepční František (Ivan Trojan) kšeftuje s podsvětím a paktuje se s nebezpečným zločincem Majorem (Pavel Šimčík), hotelová prostitutka Libuška (Klára Melíšková) trénuje oddíl mladších dorostenců lakrosu, hotelový taxikář Jindra (Marek Taclík) je asi gay se silným mateřským pudem a barmanka Jiřina (Simona Babčáková) má manko. (Česká televize)
(více)Videa (19)
Recenze (637)
Po prvom diely zavládlo nadšenie, že som po dlhej dobe opäť narazil na nadpriemerný, český, komediálny, seriálový počin. Prostredie hotelu vytvárajúce veľký manévrovací priestor čo sa týka postáv (personál + hostia), herecké obsadenie, scenáristi, všetko hralo tomu dojmu silno do kariet. Čo všetko sa nepodarilo? Hostia využití minimálne. Personál na počet hláv bohatý, na počet vtipných charakterov skromný. Seriál tiahol Trojan a Krobotová. A bohužiaľ sa tu veľmi zriedkavo odohrávajú nejaké crazy situácie. Celé to stojí a padá na tom, ako veľmi Vás baví sledovať postavy a ich opakujúce sa hašterenie. Ako seriál do kuchyne k vareniu fajn, ale ambície tvorcov mierili určite minimálne do okresního přeboru. Škoda nevyužitého potenciálu. ()
Třetí díl, ten s předáním "Zlatého dolu". Je to milé, se zúčastněnou skvadrou určitě milejší, než bych si u současného českého seriálu podobného formátu dokázal představit. A ano, proti případnému "kultu" nic nenamítám. Ale ani tak jsem nenašel důvod, proč to existuje a proč bych to měl sledovat. Říďovo nostalgické "zlatá devadesátá" je jen zdáním jednoho hypoteticky možného důvodu. Dvě hvězdy jsou maximum, dávám maximum. ()
Po prvním shlédnutí seriálu jsem byl odhodlán dát tomu čtyři hvězdičky. A jak jsem dnes zjistil, nějak jsem na to zapomněl, což je ve výsledku vlastně dobře. Alespoň tomu teď po druhém shlédnutí můžu dát pět. Je to taková úžasná ptákovina, tak strašná, až jsem kvůli tomu začal mít rád Marthu Issovou. Díky, díky, díky. A jestli nebude pokračování, tak se asi i naštvu. ()
(Viděna 1., 3. a 6. epizoda). Čtvrtá hvězda je sitcom konstruovaný podle nejklasičtějších pravidel, což rozhodně neškodí. Mikrokosmos periferního hotelu obývají karikované postavičky (Ivan Trojan, Miroslav Krobot, Hynek Čermák, Martha Issová, David Novotný a další), jež řeší své malicherné problémy, a směřují k jedinému cíli - zisku čtvrté hvězdy pro svůj podnik. Nicméně už zde vyvstává první problém. Pokud má být premisou seriálu obdržení čtvrté hvězdy, jak se mohlo stát, že ve třech mnou viděných epizodách se tento motiv vůbec neobjevil? A tím to nekončí. Když čteme, co o seriálu píší tvůrci, najdeme třeba toto: „O místo recepčního v hotelu Meteor se uchází melancholický kytarista Štěpán (Neužil)". Nebo: „František (Trojan) vede dvojí život: oficiálně je zkušený hotelový recepční, neoficiálně s hluchým zlodějem Majorem okrádají hotelové hosty." V čem tkví potíž? Ze samotného děje bychom rozhodně nepoznali, že Štěpán má být melancholik, působí prostě jako ňouma. A František zde žádný dvojí život nežije, rozhodně by nikoho nenapadlo, že ho lze vnímat jako vzorného recepčního, je spíš paralelou k Ozzákovi z Comebacku, kterého mají všichni za magora a trpí ho z milosti. Tu dvakrát nechápeme, protože jde o amorálního podvodníka, zloděje a vůbec ubožáka, jejž bychom ve skutečném světě dozajista nenáviděli. Kvůli absenci jednotící dějové linky je zcela zásadní, přitom obzvlášť těžké, budovat v komediálním žánru silné charaktery. Podle tří nenavazujících epizod se jen těžko s jistotou posuzuje, nakolik to zvládli Prušinovský s Krobotem, troufám si však už nyní odhadnout, že právě v tom selžou. 2 a 1/2 ()
Galerie (132)
Zajímavosti (69)
- Při obědě v restauraci hraje píseň „Sentimentální“ od Milana Chladila a Yvetty Simonové. (Duoscop)
- Na konci epizody hraje „Pražákům těm je tu hej“ od Pražského Výběru. (Duoscop)
- Při úplně poslední jízdě výtahem v seriálu nikdo nenadskočí. Divák přitom ví, že se výtah po dobu celého sledování dění v malém hotelu nerozjede, pokud se nenadskočí. (MTHRFCKR)
Režisér Jan Prušinovský s Petrem Kolečkem k sobě po výborném televizním Okresním přeboru přibrali představitele Pepika Hnátka, hrdinu jeho filmové verze, herce a ceněného režiséra, Miroslava Krobota, symbolicky v duchu rčení, že vítězný tým se nemění, ale posiluje, a s ním i jeho kolegy z pražského Dejvického divadla, z nichž mnozí seriálem kolem vesnického fotbalu také prošli, a ačkoliv tedy převlékli dresy, když z komerční Novy přeběhli k České televizi, přičemž podobné rošády většinou logicky sledujeme spíše opačným směrem, a od seriálu se pokusili zlehka změnit žánr na sitcom, což by jeden přirovnal k přechodu od osobní obrany k zónové s vysunutým presinkem, což v tuzemsku většinou zavání průserem, stejně jsem se opravdu velmi těšil, zda jejich nová hra bude koukatelná, třeba i s potleskem na otevřené scéně !! Nicméně došlo i ke změně prostředí, Čtvrtá hvězda se totiž odehrává v pochybném hotýlku, což se jeví jako velký skok do prázdna, chce se však bavit v podobném duchu, což se jí bohužel zrovna dvakrát nedaří, i když nechci předbíhat ještě v prvním poločase, pár hodin po zhlédnutí premiérové epizody.. Co se tedy zpočátku mohlo jevit jako obrovský mezník, když už se konzervativní Česká televize odhodlala pro čistou žánrovku a rovnou silně nevděčný sitcom, k němuž má však Čtvrtá hvězda v jeho nejčistší podobě asi tak daleko jako Pepik Hnátek k Josému Mourinhovi, zatím v mých očích vyznívá jako silně nevyrovnaný patvar, s jehož konturami ani obsahem si tvůrci nevěděli rady, když totiž v rámci žánru našlapují opravdu jen velmi zlehka !! Co se týká samotné definice a historie sitcomu, netřeba znovu připomínat, podrobněji jsem se pokoušel téma vystihnout v případě komentáře k neuvěřitelně špatnému projektu PanMáma !! Co však tomuto novému projektu, který provází na Kavčích horách od počátku neskutečné nadšení, nelze upřít, je jistě originalita a ryze český pohled na věc, což můžeme samozřejmě jen kvitovat, vezmeme-li v úvahu, jak tragicky většina tuzemských pokusů o sitcom typicky britského či amerického střihu dopadla, navíc dnes, kdy se vlastně točí, až na světlé výjimky, pouze nekonečné variace již osvědčených sitcomů a kdy je přežraný divák za inovaci a novátorství ochoten platit zlatem, by právě tato cesta mohla znamenat konečně úspěch !! Mohla, ale pravděpodobně nebude, nicméně se rád nechám překvapit a přesvědčit o opaku dalšími jedenácti epizodami.. Samotný příběh začíná příchodem nového recepčního Štěpána, jehož si zahrál chvílemi dost bezradný, leč neokoukaný, Václav Neužil, který se za pultem střídá se svým strýcem v podání Ivana Trojana, jehož mi bylo v poloze karikatury českého rádoby mafiána opravdu nesmírně líto !! Štěpán tajně miluje Pavlínu, prozatím snad jedinou sympatickou a věrohodnou postavu, Marthy Isssové, ta však chodí s přisprostlým machrem, údržbářem v podání mě standardně nikterak neurážejícího Davida Novotného.. Miroslav Krobot by měl hrát kuchaře, Simona Babčáková, z níž mám největší obavy, barmanku, Klára Melíšková hotelovou šlápotu, Marek Taclík čtyřprocentního taxikáře, ten se mi zatím taky jeví kupodivu velmi dobře, byť ty fekálně-blicí scénky si tvůrci mohli odpustit, nicméně se setkáme i s dalšími postavami, rozuměj trapnými karikaturami, městské periferie od hluchého zloděje Pavla Šimčíka po místního policistu Lukáše Příkazkého, přičemž právě tyto dvě postavy svojí extrémní schématičností na hranici (ne)vkusu snad ani nezasluhují komentář, nemluvě o zahraničních hostech, kterým tříhvězdičkový hotel, jehož šéfová usiluje o čtvrtou hvězdu, kteří se mohli zdát velmi příjemným zpestřením, zatím však vyznívají spíše jako laciný prvek snahy o jakýsi přesah křečovitě naznačující původní ambice tvůrců !! Zastrčený hotýlek, zde se nejsilněji jako inspirační předobraz jeví samozřejmě britský seriál Fawlty Towers, žije svým vlastním životem, trpí svými náladami, ukazuje divákovi svá zákoutí, vůně, pravidla, rituály, a také mu cpe až pod nos svůj specifický humor, leckdy na hraně humoru černého, nikoli však absurdního, byť tuto snahu ze strany pánů scénáristů zřejmě tuším nejsilněji, která se jim, pokud měla vycházet z dnešní reality a zároveň nekarikovat, a nenutit tak herce přehrávat, však naprosto vymyká z rukou !! Výjimečný způsob vzniku Čtvrté hvězdy, který odráží domovská prkna souboru, na nichž se celý seriál ještě před první klapkou nejdříve po několik týdnů zkoušel, aby pak totéž proběhlo znovu, už o přestávkách mezi natáčeními přímo v kulisách Kavčích hor, jasně naznačuje, že by projektu jistě mnohem více slušelo právě Dejvické divadlo, což by jistě nebylo na škodu, když si uvědomíme, že právě k divadlu má sitcom jako takový nejblíže, nicméně jen za předpokladu, že staví na dobrém dialogu, což mi zde prostě zoufale schází !! Sám Jan Prušinovský, který se spolu s Miroslavem Krobotem posadil na režisérskou židli, přiznává, že si našel zalíbení v zobrazení coenovské trapnosti (!!) na úzké hranici, kdy člověk neví, zda se smát, či spíš brečet, čímž se prostě pouští na tenký led, a to nejen v souvislosti s diváckým vkusem, a tak byť za tu nepodbízivou formu zasluhuje uznání, nemůže čekat, že by v rámci mainstreamového diváka uspěl, ačkoliv o to tentokrát dejvickým určitě nešlo !! () (méně) (více)