Režie:
Enzo G. CastellariScénář:
Arduino MaiuriKamera:
Carlo CarliniHrají:
Franco Nero, Giancarlo Prete, Barbara Bach, Massimo Vanni, Renzo Palmer, Romano Puppo, Riccardo Petrazzi, Arnaldo Dell'Acqua, Ottaviano Dell'Acqua (více)Obsahy(2)
Franco Nero bere zákon do vlastních rukou a proniká do skulin nemilosrdného podsvětí. Carlo je přepaden v bance trojicí kriminálníků právě v okamžiku, kdy ukládá za léta poctivě vydělané peníze. K nemilosti horkokrevného inženýra mu ti samí chmatáci vykradli také byt. A policie má svázané ruce. Carlo se proto rozhodne raubíře na vlastní pěst vypátrat a zabít. Oko za oko, zub za zub. Cesta do podsvětí ale není pro počestného občana stiženého ideály ani zdaleka tak jednoduchá. Carlo si musí „ušpinit ruce”. Pomocí zlodějíčka Tommyho se mu podaří štvavě rozbouřit celé město. Lynč se ale obrací proti nim samým a nakonec musí bojovat namísto spravedlnosti především o vlastní život. (Česká televize)
(více)Recenze (41)
Talianské "poliziotteschi" má svoje verné publikum a bez nadsádzky sa dá povedať, že dokáže diváka pobaviť výživnou porciou akcie a násilia. Spoločenské a politické pomery v krajine si proste pýtali podobný subžáner. Občan sa búri je predovšetkým jazdou Franca Nera a určite nedosahuje úrovne väčšej ako priemer. ()
Nepresvedčivý a naivný poliziotteschi s množstvom lapsusov. Začne to už v úvode, kedy zločinci unesú Nera ako rukojemníka a bez obáv si pred ním dajú dole masky a nechajú ho nažive. Takéto blbosti sa dajú vidieť fakt len v tomto talianskom subžánri. Ani to jeho vypátranie zločincov nepôsobí práve presvedčivo, tak ako spojenie a skamarátenie so zlodejíčkom. Jeden zo slabších Nerových filmov. ()
Moderný western, zasadený do reálií 70 rokov v Taliansku, čiže do prítomnosti, kedy film vznikal. Do takejto úlohy treba pochopiteľne obsadiť Franca Nera, lenže i keď je tu tiež klasickým westernovým hrdinom, tak na rozdiel od špagetových filmov to nie je žiaden mlčanlivý kluďas so všehovoriacim kukučom, ale poriadne nervózny, rozhodený chlapík, rebel s príčinou. Na to ale, v akom je psychickom stave, sú jeho rozhodnutia chladne premyslené, len keby polícia nebola tak prihriata, že. Forma filmu zodpovedá stavu hlavného hrdinu, všetko je nervózne, hektické a hudba priam otravná...zámerne. Formu teda Castellari výborne premyslel, len keby to dnes nepôsobilo už čiastočne naivne, občas až smiešne. Ale veľmi solídna akčná zábava s inak až príliš doslovne podaným posolstvom. ()
Franco Nero si jde vložit těžce vydřený peníze do spořitelny a přesně v ten moment se jí místní gang rozhodne vykrást. A nejen, že Franco dostane po držce, oni mu ty peníze ještě seberou. Vztek je ale mocná svině a tak se rozhodně mstít…a u toho se tváří hrozně zangažovaně a víceméně i dost parodicky, až šíleně. Nevěděl jsem, jak moc film brát vážně a tak jsem ho bral tak, jak to šlo a užíval si hlavně akční honičky. Ty jsou na svojí dobu standardně poctivé. ()
Castellari nám hned v úvodní titulkové pasáži ukáže realitu tehdejší Itálie a kdo ví, možná je to tam stejné i dnes. Zločinci ovládají prakticky celou zemi a policie je buď bezmocná nebo podmazaná, právo existuje jen na papíře a spravedlnosti není možné se dovolat. Lupiči přepadnou banku a při útěku si vezmou rukojmí, do té doby obyčejného a spořádaného občana Carla Antonelliho (Franco Nero), zmlátí ho a ponechají svému osudu. Potlučený a ponížený Carlo se zapřisáhne, že se pomstí... Franco Nero dává punc uvěřitelnosti i trochu neuvěřitelné motivaci hlavního hrdiny, který se pouze z jakéhosi pocitu ztráty sebeúcty mění na nesmiřitelnou Nemesis a nic a nikdo jej nedokáže přinutit, aby od svého záměru pomstít se ustoupil. Myslím, že ten impuls by musel být přece jen silnější než jen rozbitá huba a ztráta úspor, zejména s ohledem na události budoucí, které povedou ne jen k jednomu ale rovnou k několika zápasům o holý život. Ale tak jsme v akční a drsné Itálii a tak nějaké motivace sere pes, jinak je to totiž jednička s hvězdičkou. Od vynikající hudby, přes lahodnou kameru (tanec s mustangem!.) až k strhující a drsné akci (závěrečná přestřelka především). A přesně to jsem chtěl, jasné absolutorium. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Zhruba v 80. minutě je krátká scénka v loděnici, kde se postavy baví v suchém doku pod velkým zaoceánským parníkem. Ten má jméno „Achille Lauro“. 11 let po natočení filmu tuto loď unesli palestinští teroristé. O tomto činu pojednává film Únos lodi Achille Lauro (1990). (Stejšn)
Reklama