Režie:
Asghar FarhadiScénář:
Asghar FarhadiKamera:
Mahmoud KalariHudba:
Jevgenij GalperinHrají:
Bérénice Bejo, Ali Mosaffa, Tahar Rahim, Pauline Burlet, Sabrina Ouazani, Bábak Karímí, Valeria Cavalli, Elyes Aguis, Jeanne Jestin, Jonathan Devred (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Ahmad se vrací z Teheránu do Paříže, aby dořešil rozvod se svou francouzskou manželkou Marií. Během svého pobytu odhalí, jak konfliktní je vztah Marie s jejich dcerou, a záhy vyplouvá na povrch i tajemství z minulosti.
Ahmad přijíždí po čtyřech letech z Teheránu do Paříže, aby dořešil formality k rozvodu se svou francouzskou manželkou Marií. Během svého krátkého pobytu Ahmad odhalí, jak konfliktní je Mariin vztah se starší dcerou Lucií. Ahmadova snaha vztah vylepšit odhalí tajemství z minulosti.
(HBO Europe)
Videa (5)
Recenze (53)
Málokdo (pokud vůbec kdo) umí v současné kinematografii civilně zachytit spletitost, složitost a s tím spojenou nejednoznačnost mezilidských vztahů tak jako právě Farhadi. Svým postavám vstupuje "dokumentárně" do života jen na určité období, aniž by vysvětloval co bylo a co bude. Zarytě se vyhýbá vyřčení nevyřčeného či nabídnutí (roz)řešení. I přesto (či právě proto) se umí dostat postavám pod kůži způsobem nevídaným. Přijde, zachytí, zdrtí a zase odejde. Největší (a ostatně i jediné) zklamání je, že se Farhadi snaží, ať již cíleně či mimoděk, o takové intimnější navázání na Rozchod Nadera a Simin. Ostatně tohle by klidně z fleku mohlo být volné pokračování "po letech". Stačilo by vyjít ze situace, že Simin s dcerou na západ odešly... ()
Drama, co roste a kolísá s každou další minutou. Zároveň moje první setkání s íránským režisérem Asgharem Farhadim. No a musím říct, že s těmi postavami to nebylo vůbec jednoduché. Stejně tak, jako se samotnou délkou. Když se ale oko kamery zaměřilo na poslední moment tohoto filmu, ukápla mi slza, což jsem vůbec nečekal. ()
Dlouhé doznívání Rozchodu Nadera a Simin. Příběhová výstavba Minulosti, s příliš pečlivě odkrývanou historií propletených vztahů, nedokáže zakrýt, že Farhadi myslel předně na to, aby měl diváka neustále čím překvapovat. Postavy kvůli tomu nutí k vyhroceným činům, jejichž melodramatický nádech dost ztěžuje vnímání filmu jako utlumeného psychologického dramatu. Výsledkem je nepřesvědčivé vyjádření známé poučky „minulosti neutečeš“ (v nejvýstižnější metafoře filmu, bohužel použité hned v úvodu, jsou minulostí dešťové kapky na čelním skle automobilu, rovněž bránící ve výhledu a v cestě vpřed). Nejen nepřesvědčivé, ale navíc parazitující na utrpení postav, zejména Marie (příjemně civilní Bérénice Bejo), jejíž život uvízl mezi dvěma muži. Nešťastní jsou ale také všichni kolem ní, snažící se mezi sebou urputně navázat zpřetrhaná pouta, zatímco se divák snaží zorientovat v tom, kdo je vlastně čí vlastní/nevlastní otec/matka/dcera/syn. Pokud se budu chtít dojímat nad osudy nešťastných lidí, můžu si rovnou pustit plnokrevné melodrama, které nepředstírá důležitost a jde k emocionálnímu jádru přímo. 70% Zajímavé komentáře: DaViD´82, Radko, ScarPoul ()
Ked nam je hlavna postava sympaticka, je ovela lahsie prezivat to, co sa s nou deje, ako ked sa nam nepaci, ba vobec nerozumieme jej konaniu a v podstate je nam to fuk, ako to cele skonci. Aspon u mna to tak funguje. Urcite by sa mi aj film pacil viac, keby som si nemyslela o zene z tohto pribehu, ze sama si moze za svoje nerozvazne a lahkomyselne spravanie. Fakt mi bola velmi nesympaticka, nie herecka, ale postava. A tie cigarety to uplne dorazili. Minulost by som definovala ako dost zvlastny film. Divak musi sam prist na to kto je kto, napriklad cie su tie deti, atd. A rusil ma ten hluk. V pozadi a pocas dialogov boli vzdy - viem ze zamerne - nejake rusive zvuky, napr. fen na vlasy a ine. Akurat tych deti mi bolo luto. Ide o depresivny film s mnozstvom hadok, kriku a placu. Urcite to nie je ziadna oddychovka. Mysteriozna drama? Nemyslim si. Iba drama. Riesia sa predovsetkym vztahy, partnerske a rodicovske. Myslim si, ze taky, aky je byt, kde zije tato rodina, taky je aj zivot hlavnych postav. Pochmurny, depresivny, tmavy, nelakavy, neopraveny. Treba ho dat do poriadku, namalovat steny, opravit to a to. Myslim si, ze je v tom akasi metafora. And by the way, nemam rada otvorene konce... ()
Jedná se o stejný styl vyprávění jako v případě Rozchodu Nadera a Simin - postupné odhalování nových informací z jednotlivých stran, které nutí neustále přehodnocovat názor na dosavadní průběh věcí. Bohužel se však Farhadimu stalo to, co už několika jiným autorům, kteří za sebou dosud neměli příliš dlouhou kariéru - v dobrém slova smyslu se Farhadi Rozchodem odstřelil (podobně jako třeba Vinterberg Rodinnou oslavou, Bugajski Výslechem, Trzaskalski Edim nebo Lukaszewicz Linczem), protože hned ze startu je jasné, že každý další jejich film může být maximálně stejně dobrý, ale určitě ne lepší. Není možná nejšťastnější každý režisérův film srovnávat s předchozím opusem, ale vzhledem ke stylu, který Farhadi v Minulosti prostě a jednoduše jen bez dalšího opakuje, se nelze od tohoto oprostit. Minulost oproti Rozchodu zaostává zejména faktem, že mimo íránské hranice, reálie a společenské smýšlení příběh ztrácí na své naléhavosti. Francouzské prostředí žádnou přidanou hodnotu nenabízí a s ohledem na průměrnost až podprůměrnost filmové produkce této země ani nabídnout nemůže. To, že postavy ve filmu jsou přistěhovalci, je stejně výmluvné, jako kdyby o přistěhovalce nešlo. Dále je zde velmi obtížná identifikace s postavami, které, ač jsou propojeny jinak ne nezajímavým příběhem, jednají dosti iracionálně a ve výsledném dojmu spíše vzbuzují nesympatie za to, jak nerozvážně si rozesraly život a mohly si za to zcela samy, neboť jejich jednání nebylo důsledkem zoufalé situace nebo vynuceného úniku, nýbrž neschopnosti řešit věci mozkem namísto křiku, hysterie a nadávek (již jsem zde v komentářích několikrát psal, že nechť po mě jako divákovi autor nežádá, ať se ztotožním s blbci a blbkami). Nakonec, na rozdíl od Rozchodu je v minulosti pár hluchých míst, během kterých je velmi jednoduché ztratit divákovu pozornost. Shrnuto do hodnocení - včera po projekci bych film hodnotil mnohem níže, ale nyní s chladnou hlavou a s bujnou představivostí, jak by film rezonoval nebýt Rozchodu, dávám průměrné 3 hvězdičky. ()
Galerie (38)
Zajímavosti (4)
- Ali Mosaffa (Ahmad) sa učil po francúzsky len dva mesiace pred začiatkom natáčania. (Crybaby)
- Režisér Asghar Farhadi nehovorí po francúzsky, režírovať preto musel priamo pomocou tlmočníka. Zároveň sa jednalo o jeho prvý film, ktorý nebol v jeho rodnom jazyku - perzštine. (MikaelSVK)
- Natáčanie filmu prebiehalo na viacerých miestach v Paríži. (MikaelSVK)
Reklama