Režie:
Mike CahillScénář:
Mike CahillKamera:
Markus FördererHrají:
Michael Pitt, Àstrid Bergès-Frisbey, Brit Marling, Steven Yeun, Archie Panjabi, Cara Seymour, William Mapother, Charles W. Gray, Rhonda Ayers (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Oční duhovka je jedinečným znakem každého člověka, je nezaměnitelná a nepřenositelná, stejně jako otisk prstu. Existují systémy, které umí pomocí dvanáctimístných kódů rozpoznávat tuto jedinečnost a využívají se při identifikaci jednotlivých osob. Na letištích, v porodnicích ... Ale co když je to jinak? Film Výchozí bod vypráví příběh Dr. Iana Graye (Michael Pitt), molekulárního biologa, jehož životním tématem je studium evoluce oka. Jeho práce jej zcela pohlcuje až do okamžiku, kdy se na večírku setká s krásnou tajemnou dívkou Sofi (Astrid Berges-Frisbey) a požádá ji, aby si mohl vyfotografovat její nádherné oči. Oproti vědecky racionálnímu a profesionálně skeptickému Ianovi je Sofi tvorem divokým a nespoutaným. Jejich protiklady je k sobě přitahují, jejich vztah je intenzivní a pro Iana i nečekaně vášnivý. Bohužel však končí tragicky. Po drsné životní ráně se Ian ještě více ponoří do své práce. Ta jej plně zaměstnává až do okamžiku, kdy se svou kolegyní Karen (Brit Marling) učiní nečekaný objev, který zpochybní jeho dosud neotřesitelnou víru ve vědu a změní jeho skeptický postoj vůči mystickým a spirituálním silám. Potvrdit či vyvrátit novou teorii, která by postavila na hlavu vše, v co lidstvo doposud věřilo, může jen cesta na druhý konec světa. Ian se rozhodne riskovat vědeckou reputaci a vlastní racionalitu a vydá se na šílenou misi, jež má jen mizivou naději na úspěch. (Cinemart)
(více)Recenze (721)
Cahill ve své osmileté retrospektivě o střetu empirického a spirituálního světa vytahuje všechna známá klišé o lidském oku jako oknu do duše nebo jeho přirovnání ke kameře – což mu prochází jen díky tomu, že podobné proslovy jsou spíše nahodilé nebo přirozeně vyrůstají z posedlosti hlavního postavy. V opilosti dokáží protagonisté i shodit romantické pohnutí o prázdnotě v duši, ale tím veškerý nadhled nad plytkostí jednoduchých mouder a symbolů o smyslu života končí. Vztahy i jednotlivé konflikty jsou rozhodně vzdálené přepjatosti klasických hollywoodských limonád, ale pokud jste viděli více než pět nezávislých romantických snímků, očekáváte to jako standard nikoliv jako bonus. Mnohem zajímavější je střihové prolínání Ianova života v práci a v soukromí, kdy se vlastně jedno s druhým vylučuje a při přímém střetnutí dvou světů také dojde ke kolapsu představ o jejich vzájemném skloubení. Závěrečné procitnutí protagonisty se nutně musí odehrát v kolébce východní filozofie, kde mu obyčejná Indka odcituje Dalajlámova slova (již několik let plošně kolující na síti v podobě motivačních fotografií), a se stejnou doslovností projde hrdina v posledním záběru skrze „dveře“ se zachráněnou duší. ___ Filozofický přesah snímku bude vyhovovat Coelho čtenářům, zbytek otrávených si alespoň vyhraje s nastíněnými ústřižky v podobě možné budoucnosti biometrie a vědy, bezmoci ve výtahové scéně nebo oku lahodící kameře. ()
Film, který se podařilo zhlédnout na 49. KVIFF, mně byl blízký tématikou. Střet akademického světa (vědeckého způsobu myšlení a přístupu k realitě) a duchovního života je sice mírně omšelá záležitost, co si budeme namlouvat, ale film dokázal v řadě aspektů zajímavě překvapit, a to se cení. Fenomén synchronicity je sice málokdy (nikdy) takhle přehnaný, ale zajímám se o něj už dlouho a buďto má pravdu kamarád matematik, anebo na něm bude něco podivného. Nu, proč ne, fakt, že veškerý viditelný svět pochází ze hmoty menší než atom, či že napříč prostorem se nám synchronně vrtí spiny jsou také dost divné, ale asi pravdivé věci, takže pokud je Ph.D. v oboru žížalího oka připomene, jeden se v dusnu nafukovacího kina spokojeně zavrtí. Slušné herecké výkony + trocha té reinkarnační útěchy = poutavý film. ()
Mám s tímhle filmem ten problém, že všechny postavy jsou totálně nesympatický a nemám s kým se ztotožnit. Nejvíc hrozná byla osudová láska, který to sice moc slušelo, ale za to její chování a kecy bych jí asi ukousnul nohy. ()
Už z traileru jsem vytušil, o jaký druh filmu asi pujde, takže jsem do sálu multiplesku usednul bez velkých očekávání, nechal se unášet vyprávěním a rozhodl se tolerovat všemožné. (V hollywoodský filmový Indii je běžný, že jsa běloch, taxíkem přes půl města přivezete a za ručičku přivedete sedmiletou místní holčičku k sobě na hotel a nikdo se nad tím nepozastaví. Asi jsem deformovanej Evropou.) Po dlouhý době jsem na plátně spatřil svou oblíbenou Archie Panjabi, která byla hned po Abbie Cornish perlou Dobrého ročníku - a velmi mě to potěšilo. Další kladný body k vizuálnímu dojmu přidaly obě hlavní herečky - příjemná Brit Marling, kterou si vybavuju ze skvělý Arbitráže a pak "Sofi", která navíc kromě hezkýho obličejíku a přízvuku ukáže své oňadří a zadek. Zadek tam ukáže i Škoda Superb, ale to jsem filmu odpustil. Nebýt těch tří žen, zůstala by jen skvěle dokreslující hudba, místy zajímavá kamera, originálně (ne)nasnímaná výtahová smrt a docela pitomej příběh. Takhle je to příjemných 70 - 80%. PS: je tam scéna po titulcích. ()
Po dlouhé době krásný a přitom ne tak známý film...nádherné zpracování, zajímavé téma a skvělý herci ()
Velice rozporuplné. Celá první polovina monitorující vztah je v podstatě nadbytečná a dala by se odbýt několikaminutovými sekvencemi. Druhá půlka, kde se pátrá po potvrzení přelomového objevu, je už zajímavější, ale také se dost vleče. Naštěstí je film natočen zajímavým stylem a vychází z filmařsky originálního prostředí. ()
Emocemi naplněný film, který dokonale vyvažuje život a smrt. ()
Zase jednou snímek, který je... je jiný. Prostě takový festivalový. Přemýšlivý, mírně nadpřirozený, herecky jednoduchý. Velký kus atmosféry zařídí i osobitá hudba. ()
Všichni, co milují mystično a hlavně ROMANTIKU si zde přijdou na své hlavně v závěru celého filmu. Film sám o sobě je zajímavý a kouká se na něj dobře, nebo resp. ta samotná myšlenka, která je pointou celého filmu je zajímavá a originální, leč v reálném životě, dosud, co víme nepravděpodobná/nepravdivá. Jinak v podstatě není ale film nijak nebo ničím zvláštní. Zajímavé, že má tak vysoké hodnocení. Verdikt: 3 a 1/2* - 4* a 75 - 80 %. ()
Existuje Bůh? A jestli jo, proč pro to nemáme důkaz? I Origins staví na neskutečně okoukaném klišé. Navíc nepřináší nic nového a rozseknutí děje na dva de facto samostatné příběhy ani nedává smysl. Proč musíme takovou dobu sledovat příběh Ian + Sofi, když právě tahle část by mohla být jenom odrazovým můstkem pro mnohem zajímavější (ale zase mnohem nudněji natočenou) druhou část? Ve výsledku tak děj působí rozvlekle a bezmála dvě hodiny se zdají jako tři, minimálně. Příběh se plácá v neskutečném množství motivů, které nejsou potřeba ani nejsou zajímavé. Je super, že vypěstujete na červovi buňku citlivou na světlo, ale pokud to dáte do jednoho filmu s love story a road movie, tak je z toho jenom rozblemcané intelektuální nic, které absentuje i zajímavé dialogy a jasně vyhraněné charaktery postav. ()
Boli to vážne nádherné oči. Aj príbeh. ()
Vlastně tomu filmu nemám moc co vytýkat. Pro mě velmi sympatická kamera, Michael Pitt v roli, která mu snad byla přímo napsaná na tělo (mimochodem doufám, že už konečně dostane roli, která jej vynese mezi Ačkou hereckou elitu, protože charisma na to zcela nepopiratelně má), hudba decentní - doplňuje obraz, nikoliv jej nahrazuje. Celý snímek na mě působil ale tak nějak nevěrohodně, od momentu zvratu se z atmosféry filmu a vyprávění vytratilo to kouzlo a feeling, které měla právě zhruba první půlka filmu. Celé vyprávění se strhne skoro až nějakým detektivním směrem, pátráním po něčem, co je od začátku jasné, jak skončí. Ona ta snaha z toho udělat něco víc, než jen komorní drama o mladém vědci, filmu paradoxně podráží nohy. Mnohem více by mě bavilo rozvíjet snímek spíše směrem psychologickým - jeho vztahu k ženám před a po nehodě, k vědecké práci, jeho vnitřních démonech spojených s otázkami o své vině/nevině apod., a hlavní hybatel příběhu - skutečnost, zda-li existuje něco jako převtělování, putování duší a tedy hmatatelný důkaz s tím spojený v podobě dědících se očních sítnich, nemusel být jakkoliv narušen nebo vynechán z kostry příběhu. Řemeslně bez zaváhání, jen jsem prostě čekal trošku něco jiného a film mě příliš neoslovil - nedokázal ve mně vyvolat nějaké silnější emoce. ()
Nádherný film na vysoké úrovni.. o hledání v tenké hranici mezi bohem a evolucí. 35letý Mike Cahill si drží respekt. 90% ()
Silný a nápaditý snímok, ktorý prichádza so zaujímavými ideami v neotrelom prevedení. Diváka núti zamyslieť sa, netlačí na pílu, a ponúka originálny pohľad na odveký boj veda vs. viera. ()
Výborná myšlenka, jak oči spojí životy lidí něčím co Bůh není a čísla vyjádřit nedokážou, ten film mi dal hodně i proto za jakých okolností jsem na něj koukal a s kým, nikdy na ten den nezapomenu, myslím že člověk nikdy nepochopí všechno co je schováno pod slovy "láska a život". ()
Jedinečná Brit Marling, čokoľvek na čom sa podieľa je za 100%. Chcelo to trochu skrátiť úvodnú časť, ale možno že je to nakoniec dobre aj tak ako to je. Od nápadu, po gradáciu deja a zvraty, nájdeme tam všetko. ()
Inteligentní scénář a svižný způsob vyprávění Mika Cahilla podává tradiční konfrontaci vědy s vírou velmi poutavým a působivým způsobem. Na pozadí zkoumání vývoje oka a pozdějších aplikací detekce rohovky začíná racionální vědec ve výborném podání Michaela Pitta pochybovat ve svém příkrém odmítání duchovna, jelikož ani metodické vědecké postupy zkrátka nedokáží některé události zcela objasnit. A diváka příjemně mrazí: mohl by skutečně existovat důkaz platnosti zásadních náboženských postulátů? Pěkné čtyři hvězdičky. ()
*spoilery* U některých filmů mi nelogičnosti nevadí, ale u filmů o vědě versus náboženství, tzn. naivních variacích na stále omílané téma logicky smýšlející muž vědec potká roztomilou, rozvernou, prostoduchou dívku, pro kterou je život intuitivní hrou a pokusy nesmyslným "trápením žížal," mě iritují - a jak film postupuje a dějí se čím dál větší blbosti, tak mě iritují ještě víc. Náš vědec se dívčině víře v reinkarnaci na začátku vysměje, takže nás nepřekvapí, že celou stále neuvěřitelnější pointou filmu bude ukázat, že se mýlil, a film tak naplní iracionální lidskou touhu vyvrátit neúprosnou materiálnost světa. K tomuto uklidňujícímu poznání se dobereme prostřednictvím donebevolající stupidity, kdy si v databázi s miliardou lidských rohovek, která má sloužit jako spolehlivý identifikační nástroj, nikdo z jejích správců nevšimne drobného zádrhelu, že je spousta rohovek duplikátních a databáze tudíž naprosto nefunguje. Donebevolajícně stupidní je i náš hlavní hrdina - každému se sice neopomene představit jako doktor, ale rozbití výtahu řeší jako by nikdy nedochodil pátou třídu. Napadne ho totiž udělat to, co nás napadne všechny, ale nikdy to neuděláme, protože si ihned představíme, až jak moc špatně by to mohlo dopadnout. Ne tak náš pan doktor. Namísto toho, aby on, jeho kamarád, spolupracovnice nebo americká justice jakkoliv reflektovali to, že svou snoubenku de facto zabil, všechno mu projde a ještě na tom vydělá inteligentní manželku. Film je plný klišé hlášek, které by se daly tolerovat snad jen v románu pro dospívající a které nám ilustrují hlavní konflikt mezi nekompromisní vědou a všeobjímajícím náboženstvím. Nejočekávanější je ta, že jeden z našich vědců posléze doopravdy pronese, hele ono asi fakt oko do duše okno. Zamyslete se nad tím, je to hluboké, fakt. Nakonec se ještě mrkneme na nesourodou koláž známých tváří od Tesly přes Oppenheimera po Marilyn (tj. s výjimkou Hitlera známých lidí z Ameriky, abychom se v tom neztráceli) a můžeme se hluboce zamyslet nad tím, že jejich duše jsou možná stále mezi námi, což je tak ohromující, že se mi z toho až chce přihlásit ke Scientologii. ()
I origins je originálny príbeh ktorý ide svojou cestou a postupne graduje až do svojho záveru. Michael Pitt ktorého si skôr pamätám z tých úchylnejších filmov (Šikana, Funny Games US) tu pôsobí ako seriózny vedec na pokraji veľkého objavu:) Objavu ktorý zmení pohlaď na celu evolúciu. Kto by povedal že výskum oka sa dá podať takým zaujímavým spôsobom... A tajomná Sofi s heterochrómiu oka bola kurevsky hot :P ()
Povedal by som, že priemerný film, s niekoľkými svetlými momentmi. Záver to vyšvihol... Kiežby ... :-) ()
Reklama