Režie:
Thomas LiltiKamera:
Nicolas GaurinHrají:
Vincent Lacoste, Jacques Gamblin, Reda Kateb, Marianne Denicourt, Félix Moati, Jeanne Cellard, Luc Leclerc du Sablon, Christophe Odent, Philippe Rebbot (více)Obsahy(1)
Benjamin je přesvědčen o tom, že se jednou stane slavným lékařem. Své první praktické zkušenosti chce nasbírat na praxi u svého otce, profesora Barois. Hned první dny na praxi je Benjamin tvrdě konfrontován s realitou a zjišťuje, že samotná teorie nestačí. Musí se potýkat se svými vlastními schopnostmi a se strachem a obavami, které zmýtají pacienty a jejich rodinami. Benjamin najednou ztrácí všechny své jistoty a uvědomuje se, že prochází první těžkou zkouškou dospělosti. (claudel)
(více)Videa (5)
Recenze (5)
Pěkné drama z nemocničního prostředí, které není zbytečně laciné jako jiné výtvory podobného zaměření, ale zároveň ničím invenční a s hodně jednoduchou zápletkou. Nepotěší ani neurazí. Jeden z těch filmů, které vyplní prázdný večer, ale za pár dní si na ně nevzpomenu. ()
Jak básníkům chutná život na francouzský způsob. Rozhodně žánr filmu, komedie, moc neodpovídá skutečnosti. Viděno: kino La Pagode, Paris (8.9.2014), hodnocení: 65%. ()
Výborný film, který je neuvěřitelně přesvědčivým nahlédnutím do světa nemocniční rutiny. Při jeho sledování jsem se skoro zdráhal uvěřit, že jde skutečně o hraný film, protože na mě všichni herci v rolích lékařů působily dojmem skutečných doktorů, totéž lze napsat o pacientech. Ale možná je to jen efekt bílého pláště :-) Film mj. pěkně ukazuje, jak musí být pro mladého idealistického medika skutečně těžké, být naživo konfrontován s těžkopádným světem medicínsko-farmaceutického komplexu, v němž je pacient jen neosobní záznam v kartotéce (když na to člověk kouká, skoro si přeje, aby měl Jan Hnízdil pravdu v tom, že je tento systém nereformovatelný a časem se svou vlastní tíží zhroutí). 38 letý francouzský režisér Thomas Lilti, který film natočil podle vlastního scénáře, v ději pravděpodobně využil vlastní zkušenosti ze studia medicíny, film má však obecnější platnost. Konfrontaci mladického entuziasmu se zaběhlou rutinou nějakého dospělého kolektivu lze považovat za univerzální lidskou zkušenost v našem světě a jeden z hlavních iniciačních momentů na cestě k dospělosti. Osobně bych se asi zdráhal tento film nazývat komedií, humoru je zde pomálu a slouží spíše k charakterizaci postav, které se nějak musí vypořádávat s pracovním stresem své náročné profese (výstižně to vyjadřuje postava alžírského doktora Abdela, který v jedné scéně pronese, že být doktorem není práce, ale spíše něco jako prokletí). Když nic jiného, člověk se po zhlédnutí tohoto filmu jen ujistí v tom, že doktoři to vážně nemají lehké. Film je však ve svém závěrečném vyznění optimistický a ukazuje, že nic nemusí být tak hrozné, jak se to mohlo zpočátku jevit, a vše zlé se dříve nebo později k dobrému obrátí. Velmi pěkný, civilní a neokázale působivý film, který strčí do kapsy většinu doktorských filmů a seriálů, které jsem kdy viděl. ()
"Kdyby se někdo ptal, to EKG jste dělal." ()
Strachy, utrpeni a bezmocnost jednotlivych pacientu a jejich rodin, institucionalni politiky v pozadi, sceny resustitace .Vse je vyliceno velmi podrobne. Neni to ale nejak presvedcive shrnuto a vsechno je to predvidatelne. ()
Reklama