Režie:
Brian PercivalScénář:
Michael PetroniKamera:
Florian BallhausHudba:
John WilliamsHrají:
Sophie Nélisse, Geoffrey Rush, Emily Watson, Nico Liersch, Ben Schnetzer, Joachim Paul Assböck, Carina N. Wiese, Kirsten Block, Georg Tryphon (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Síla slov a fantazie je ukrytá v knihách. Ale jen pro toho, kdo je umí a chce přečíst. Film Zlodějka knih vypráví příběh Liesel (Sophie Nélisse), která se během druhé světové války dostane do pěstounské rodiny Hanse Hubermanna (Geoffrey Rush) a jeho ženy Rosy (Emily Watsonová), aby zde začala nový život. Liesel se snaží zapadnout – doma i ve škole, kde si z ní spolužáci utahují, protože neumí pořádně číst. Liesel je odhodlaná situaci změnit s jednostrannou posedlostí rodícího se učence. A získá k tomu pomoc svého dobrosrdečného nového tatínka. Hans se s Liesel učí dny i noci, během nichž se Liesel snaží podrobně prostudovat svoji první knihu, Hrobníkovu příručku, kterou si tajně „odnesla" z pohřbu svého bratra. Liesel se také spřátelí s jejich novým hostem, židovským uprchlíkem Maxem (Ben Schnetzer), kterého před nacisty skrývají ve sklepě. A právě Max je dalším, kdo ji povzbuzuje ve čtení a v touze po vzdělání. Postupně se mění i její přátelství s mladým sousedem Rudym (Nico Liersch), který Liesel sice škádlí, ale přitom se do ní zamiluje. Dobu plnou utrpení a strádání pak všichni společně překonávají pomocí knih, které nejen pro sebe Liesel krade v knihovně místního starosty. A postupně se naučí vážit si nejen síly slov, ale i moci nad nimi. (Cinemart)
(více)Videa (19)
Recenze (657)
[imdb: 7.6/10] | me: Dlhé rozprávanie o tom všetkom čo sme tu už v mnohých pútavejších filmoch o nacistoch mali predtým. Film ťaží z detskej nevinnosti, peknej hudby, srdečnosti, lásky .... a na druhej strane zla a nenávisti nacizmu. Myšlienka nie je nijako inovatívna, prevedenie je milé a to je asi tak všetko. Aj napriek výbornému obsadeniu nemali herci možnosť v tomto (v princípe) jednoduchom filme čo ukázať... Je to ok, ba až moc dlhé. Navrhujem skrátiť a zaradiť do poličky s názvom "dojímavé filmy o nacizme". Bis später. One small fact: you are going to die. Despite every effort, no one lives forever. Sorry to be such a spoiler. My advice is when the time comes, don't panic. It doesn't seem to help. ()
Na papíře musí film působit jako neúměrně protahovaný a značně sentimentální slepenec všech klišé, které si lze z příběhů o svinských nacistech a síle přátelských hodnot v dobách války vybavit. Přiznám se ale, že finální podoba, její účelné narativní strategie, herecké výkony, přístup k divákovi i to, jak film sám sebe prezentuje, mi tak nevtíravě a zároveň nátlakově imponovala, že musím nižší objektivní hodnocení subjektivně navýšit. Na poeticky ironickém komentáři nevšedního vypravěče, na lehkých tónech Williamsova soundtracku a na ryzích humánních poselstvích skrze optiku nezkažených lidských duší jsem se pohodlně svezl k silnému filmovému zážitku, který je možná vzhledem k závažnosti námětu až moc příjemný, ale co sdělit chce, to sdělí účelně a beze zbytku... ()
Uhlazenost a načančanost snímku místy hraničí s patosem. Příběh je odvyprávěný poutavě, ale nevěrohodně. Rušivě na mě působilo, že Liesel čte knihy v angličtině. Vzhledem k nosnému tématu jsem srovnával s českým filmem Musíme si pomáhat. Zlodějka knih mi přišla na rozdíl od Hřebejkova snímku nevěrohodná. Myšlenky o slovech jsou zajímavé. Očekával jsem, kdo z ústředních hrdinů zemře, a vypravěč - Smrt - celkem překvapil. Jsem zvědavý na knižní předlohu. ()
Předloha filmu není podle skutečné události. Autor tak mohl upustit uzdu fantazii, což se překvapivě nestalo a nic originálního nevymyslel. Pohled na nacistické Německo očima dítěte není ničím přelomovým. Zařazení vypravěče je pak přímo rušivým elementem. Velký úspěch knihy i filmu je tedy lehce zarážející. Obsazení hlavních dětských rolí je však ukázkou skvělého čichu při castingu. ()
Bolo by ľahké odpísať Zlodejku už len preto, že niektoré nosné prvky knihy sú vo filme skôr okrajovou záležitosťou. Nespravím to, pretože adaptovať podobne ladené dielo je len z princípu náročné a tak sa logicky upravovalo, škrtalo a odnieslo si to pár postáv, či viaceré miniepizódky. To podstatné tam však stále je. Jediný problém vidím v tom, že Brian Percival síce režíruje zručne, ale ducha knihy sa drží až príliš. Film tak nijak zvlášť negraduje a iba cez sled scénok pomaly plynie k nevyhnutnému záveru. Plynie však k nemu veľmi príjemne a to či už vplyvom neustále sa pod kožu zarývajúcemu soundtracku Johna Williamsa, alebo vďaka skvelo obsadeným postavám a hmatateľným vzťahom medzi nimi. Ale akokoľvek sú Hans, Rosa, Rudy, či Max skvelí, tento film skrátka patrí Sophie Nélisse. Tá sa pre rolu Liesel doslova narodila a všetky jej dilemy, smútok, či radosť budete prežívať priamo s ňou. 85% ()
Galerie (33)
Zajímavosti (13)
- Pokud byste pátrali po knihách, které malá Liesel (Sophie Nélisse) čte, zjistíte, že naprostá většina jich je fiktivní. (sator)
- Markus Zusak se inspiroval vyprávěním své matky, která prožila válku v Mnichově. Některé pasáže jsou tak založeny na skutečných událostech. (walmezak)
- Hlerdání hlavní představitelky Liesel probíhalo po celé Evropě, Spojených státech a Austrálii, nakonec sám autor předlohy Markus Zusak navrhl Sophii Nelisse. (Terva)
Reklama