Režie:
Brian PercivalScénář:
Michael PetroniKamera:
Florian BallhausHudba:
John WilliamsHrají:
Sophie Nélisse, Geoffrey Rush, Emily Watson, Nico Liersch, Ben Schnetzer, Joachim Paul Assböck, Carina N. Wiese, Kirsten Block, Georg Tryphon (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Síla slov a fantazie je ukrytá v knihách. Ale jen pro toho, kdo je umí a chce přečíst. Film Zlodějka knih vypráví příběh Liesel (Sophie Nélisse), která se během druhé světové války dostane do pěstounské rodiny Hanse Hubermanna (Geoffrey Rush) a jeho ženy Rosy (Emily Watsonová), aby zde začala nový život. Liesel se snaží zapadnout – doma i ve škole, kde si z ní spolužáci utahují, protože neumí pořádně číst. Liesel je odhodlaná situaci změnit s jednostrannou posedlostí rodícího se učence. A získá k tomu pomoc svého dobrosrdečného nového tatínka. Hans se s Liesel učí dny i noci, během nichž se Liesel snaží podrobně prostudovat svoji první knihu, Hrobníkovu příručku, kterou si tajně „odnesla" z pohřbu svého bratra. Liesel se také spřátelí s jejich novým hostem, židovským uprchlíkem Maxem (Ben Schnetzer), kterého před nacisty skrývají ve sklepě. A právě Max je dalším, kdo ji povzbuzuje ve čtení a v touze po vzdělání. Postupně se mění i její přátelství s mladým sousedem Rudym (Nico Liersch), který Liesel sice škádlí, ale přitom se do ní zamiluje. Dobu plnou utrpení a strádání pak všichni společně překonávají pomocí knih, které nejen pro sebe Liesel krade v knihovně místního starosty. A postupně se naučí vážit si nejen síly slov, ale i moci nad nimi. (Cinemart)
(více)Recenze (657)
Já bych to pojmenoval jako válečnou pohádku, třebas jsem nyní vymyslel nový žánr. Vskutku tak na mě celé to dějství působí. Strašně silně emočně od vyprávěný příběh, který má hlavu i patu. Žádné zbytečné záběry, dialogy či scény, Vše dokonale sedí v čele s hereckým obsazením. Gratuluji filmařům za mistrovskou práci a doporučuji. ()
Film rozhodně není špatnou adaptací, jenže se z ní vytrácejí dva nejdůležitější prvky z knižní předlohy. Důležitost a originalita Smrti jako průvodce a vypravěče a motiv knih. Knihy a jejich "krádeže" jsou ve filmu okrajovou záležitostí. Taky je škoda, že fiml není natočený v němčině, vyloženě by mu slušela. Německý přízvuk angličtiny a občasné "nein, ja" není adekvátní náhrada. Dojemný konec ve filmu zůstal, jen je jako obvykle trochu přemrštěný. Herecké obsazení je ovšem výborné a pro nečtenáře předlohy je film minimálně o hvězdičku výš. ()
Je možné, aby někdo dokázal napsat takovou knihu, která má víc poslání, než kterákoliv jiná? Jak vidno, je. A já musím děkovat Petronimu a Percicvalimu, že zpracovali tak úžasnou předlohu a dali jí duši i ve filmové podobě. Něco tak čistého, láskyplného a obyčejného jsem už dlouho neviděla. Nebudu tu lhát, že jsem nebrečela. Brečela. A ne jednou, probrečela jsem celý film dojetím, jak je ten film krásný, kvůli moudrům, kvůli vývoji příběhu, smrti, lásce, knihám. Vždyť nejkrásnější filmy nejsou ty, co mají 90% postprodukce doděláno za zeleným plátnem. Stačí pointa a správná volba herců, jako je Sophie, v té holce čpí talent, jako v málokom. Jsem ráda za tento film. ()
Nečetl jsem knižní předlohu, tudíž jsem si naplno mohl vychutnat originální příběh, aniž bych tušil, co bude dál, nebo dění na obrazovce jakkoli konfrontoval s knihou. Geoffrey Rush i Emily Watson excelují, velmi zdařile byly obsazeny i dětské role, samotná zlodějka i chlapec ze sousedství Rudy. Po pravdě, moc nevím, co bych vytknul, snad jedině neobratné přechody z němčiny do angličtiny a malinko naivní vyznění snímku, ale to vychází z původního dětského příběhu. Jestli to bylo reálné nebo nereálné pitvat nebudu, od toho je to „jen“ film. Nejsou to pro mě důvody jít s hodnocením dolů. ()
Film mě zaujal už coby trailer kdysi dávno v kině. A líbil se mi i teď, když jsem ho konečně zhlédla celý. Ano, jsou tam klišé, zkratky..., ale jako celek to funguje více než dobře. Snímek zaujme, dojme, ale ne tak, abyste cítili lacinost... Mnohem raději koukám na příběhy "obyčejných" lidí (ne nadarmo mám ráda filmy Franka Capry) než na bitvy a scény z bojů, aspoň co se filmů o druhé světové válce týče. Pěkný humanisticky laděný snímek, nestydím se přiznat, že mi vyloudil slzy. ()
Nemohu si pomoci, ale první věta, kterou jsem si přečetl v tomto "topiku" sedí naprosto přesně (viz POMO) a tak ji zopakuji: "Všetko, čo ste si chceli po dvestošesťdesiaty krát zopakovať o nacistoch a ich štvancoch, v priehľadnom a sentimentálnom prevedení s ďalšou ultrakrehkou hudbou Johna Williamsa." Chápu, že je těžké vzdát se takového velkého tématu jako je období nacismu, ale přece jen přepírat stále dokola různě obarvené stejné prádlo asi donekonečna také nejde. To už i rytíři kruhového stolu jsou na tom lépe, ale žádný Robert Bresson už není (viz Lancelot od jezera), aby dobu veřejného hajlovánípojednal přece jen trochu jinak. Nebo to nejde? Všechny postavy mi tu byly jakoby cizí (včetně veskrze lidského tatíka Hanse a vypravěče Jiřího Ortena). Dějový rámec (zlodějka/čtenářka knih) drží celé dílo jen chabě pohromadě, pokud jej ovšem takto chceme chápat. Nebo se s tím vším můžeme vyrovnat floskulí: válečné filmy umí natočit stejně jen Rusové... ()
Je to zvláštní, ale navzdory tomu, kdy a kde se film odehrává (2. světová válka, Německo), jsem měl pocit, jako bych sledoval nějakou pohádku. Jistě, nijak rozjásanou a veselou, ale přesto to na mě tak působilo, i když téma také nijak pohádkové nebylo. Ač se nejedná o nějaký extra dobrý film, přesto je to vcelku příjemně strávený čas. ()
Němci museli natočit film o tom, že ne všichni Němci byli náckové. Film je to pěkný, nenásilný a příjemně poetický, ač tematicky poněkud vyčpělý. Mikrokosmos lidského života bude asi vždycky zajímavé téma jak pro knihy, tak pro filmy, ale je třeba brát v potaz úskalí, že ne každého vtáhne. Film to byl pěkný, pro někoho možná předvídatelný, ale na jedno shlédnutí líbivý a roztomilý. Jen dvě věci tam byly zbytečné, a to narator a konec. Jinak hezké. ()
„If your eyes could speak, what would they say?“ 7/10* ()
Je mi líto, že dva tak fenomenální herci jako Geoffrey Rush a Emily Watson hráli v ...(**** ?!) tomhle. Naprosto nechápu tak vysoké hodnocení. Jo a ta jazyková "autentičnost" byla fakt nesnesitelná. Není nad to, když se německý klučina zeptá angličtinou s německým přísfukem, jestli si někdo nepůjde zahrát soccer -.- ()
Nádherný film. I smutný děj dokáže svou příjemnou atmosférou vykouzlit k zaslzeným očím úsměv na rtech. A opět se potvrdilo klasické heslo, že v jednoduchosti je největší síla. A tohle je teda síla pořádná. ()
Půl filmu jsem se opájela tím (nebo spíš opíjela tím), že byli vybráni tak hezcí herci, že bych se na ně mohla koukat do nekonečna. Vůbec vás asi také nepřekvapí perfektní výkon Rushe a Watsonové, kteří tvořili vskutku trefné náhradní rodiče, jejichž láska i hory přenáší. Celkově snímek splní to, co nabízel: minimální historický exkurz, slušnou výpravu, nevtíravý scénář a závěr klasicky dojákový. Velice příjemné ale pro mě bylo, že oproti jiným snímkům, které pracují s problematikou Druhé světové války, tenhle v zásadě není tak smutný a depresivní a člověk od něj odchází s tím, že vždycky je něco pozitivního, co zahřeje. ()
Pohádka z ošklivých, filmařsky a literárně vděčných dob, která na papíru zní možná dobře, ale filmové zpracování se minutu po minutě stává neúnosnou katastrofou. V rámci ukojení své zvídavosti bych zvládl jak americkou nablblost, dojemné momentíky doprovázené Harry-Potterovským orchestrem, nesmělá roztomiloučká kukadla malého spratka i všelijaké jiné debility, nezbytné k zahřátí srdíčka co největšího počtu konzumentů, ovšem když k mým sluchovodům dolehla odporná ráčkovaná angličtina, doprovázená mimoděk skopčáckými danke schöny, skutečně velmi věrně doplňující všudypřítomné hakenkreuzy, kudla v kapse se otevřela doširoka a už jsem nebyl schopný věnovat pozornost ani místy dost mizernému herectví, ani příběhu, který to nakonec snad zachránit může, ale pointa žel zůstala na míle vzdálená. Tohle prostě bolí. 1* ()
Udělala jsem tu chybu, že jsme měla rozečtenou knihu, která "je úžasná" a mrkla jsem se současně na film. A to nebylo dobře. Možná jsem to měla udělat naopak - pak bych film víc ocenila. ()
Tento film jsem viděla již po druhé a zase jsem ho vnímala jinak, než po prvním zhlédnutí. Ale musím říct, že je to opravdu silný film, který ukazuje ztráty druhé světové války, pro někoho až fatální. Hudba byla krásná a hlavně především herecké obsazení bylo povedené. Geoffrey Rush v roli tatínka Liesel byl skvělý a Sophie Néliesse mi v této roli přijde vždycky roztomilá. Film má právem vysoké hodnocení, dala bych i vyšší. Doporučuji. ()
Válečný příběh očima dětí, který vypráví Smrt působí až slaďoučce kýčovitě mě připomíná náš film Musíme si pomáhat. Pěkné zpracování knižního bestselleru, ale na jedno podívání stačí. ()
Jednoduchosť scenára Michaela Petroniho sa na prvý pohľad javí ako nevýhoda. Ale skúsený režisér Brian Percival pomaly, efektívne uťahuje skrutky, keď zlo zasahuje do života tohto dieťaťa. 6/10 ()
Film s příjemným příběhem, v nepříjemné době. Ačkoliv podtext tohoto filmu nebyl nějak šťastný, já jsem z něho cítil převážně pozitivní záření. Také asi díky dobrým hercům, opravdu se mi zamlouvala mladá hrdinka. Ne, že bych měl tu "nemoc" začínajíc na "Pedo" a končíc na "fil", ale výkon od ní byl ohromující. Film neoplýval nijak humorem, ani akcí. Dokázal to však nahradit silným příběhem, který při hodně přimhouřeným očku skončil dobře. 79%. ()
Vo filme je pár zaujmavých momentov, ktoré su na seba ponapájane nudnými medzerami. Celý film je taký nemasný neslaný. Chvíľkami mi to pripadalo, ako keby to je z produkcie čechov a slovákov. Váhal som s udelením 3*, ale pokladám si jednú otázku. Prečo knihy ktore čítala boli písane anglicky? Prišla mi to ako ukážkova chyba. Kedysi keď točili amíci sci-fi filmy, tak mimozemšťania klasicky rozprávali anglicky. Toto mi prišlo podobné, ale film nie je z roku 1965. ()
jeden z těch filmů na které se moc pekně kouká,ale přidaná hodonta není žádná a všechno už bylo s menšími obměnami viděno jinde.Hodně mi to svojí naivitou připomnělo Spielbergova Válečného koně.Za vidění Zlodějka určitě stojí,bohužel ovšem jen jednou...70% ()
Reklama