VOD (1)
Obsahy(1)
Sandra pracuje v místní solární elektrárně a právě se zotavuje z depresí, které byly důvodem její časté absence v práci. Vedení společnosti nemá zájem o takovéto zaměstnance, avšak nechce vystupovat ve zlém světle. Finální rozhodnutí o Sandřině osudu tak nechává na jejích kolezích, kteří mají určit, zda Sandra o práci přijde anebo ne. Pokud ano, budou si moci ponechat své roční bonusy ve výši 1000 eur, a pokud ne, tak o ně přijdou. Sandra se však nevzdává a během dvou dnů a jedné noci se ze všech sil snaží přesvědčit kolegy, aby se rozhodli v její prospěch. Sandřina prosba je jednoduchá: "Nelitujte mě! Jen se zkuste vžít do mé situace." (Film Europe)
(více)Recenze (218)
Francouzi se pokusili alespoň trochu vrátit víru v lidskost a celkem i uspěli. Ovšem si nedokáži představit reálnou situaci, která by dopadla tímto způsobem. Marion Cotillard v roli ženy trpící depresemi a má být vyhozena z práce. Ovšem jelikož šéf nechce být za špatného, tak dá lidem vybrat. Buďto Marion vyhodí a všichni dostanou svůj roční bonus 1000 euro nebo Marion zůstane a bonus příjdou. Je to velká spousta peněz a nedokážu si představit reálný scénář, kdy by se spolupracovníci rozhodli humálně podle svého svědomí. Všichni víme co by jsme rádi udělali, ale nikdo z nás by to nakonec neudělal. Námět zajímavý, provedení už né tolik, ale Marion Cotillard je naprosto vynikající. Dardennové z ní ždímají v dlouhých záběrech maximum. ()
Příslib zajímavého sociálního konfliktu a nakonec to ztroskotá na tvůrčí neinvenčnosti. Příběh se opakuje pořád dokola, za každým přijde, zopakuje tu samou informaci, kterou už má jak divák, tak vlastně i oslovené osoby, ten řekne ano, nebo ne a to je vše, pokračuje se k dalšímu. Nebýt fantastického výkonu Marion Cotillard při ztvárnění lehkých nuancí depresivních stavů, byl by film totálně zbytečný. /A souhlas, že nápad vedení firmy o hlasování, je nejhorší manažerské rozhodnutí všech dob./ ()
Socialni dramata bratri Dardennu mam rad a namet tohoto filmu me velmi zaujal. Chtel jsem tento film navstivit v kine, bohuzel se promitalo vzdy, kdyz jsem byl v praci a me rocni premie byly mene jistejsi nez u Sandrinych spolupracovniku:-). Musim rict, ze me film trochu zklamal, cekal jsem vice. Dialogy byly mdle, film nemel jediny skutecne vyrazny moment a scena s predavkovanim byla taky zbytecna. Cotillard jako vzdy vyborna, kvuli ni ale nebudu film tahat z prumeru. ()
Naturalismus obdivuhodnej, ale celej ten konstrukt je fakt megachabej. ()
Zaměstnanci mají hlasovat, jestli se zbaví jednoho zaměstnance, anebo si ho nechají a přijdou o prémie. Z pozice zaměstnavatele výborná metoda jak vyhodit člověka a přenést vinu na druhé. Marion Cotillard za své zaměstnání ale hodlá bojovat, obchází své kolegy a přesvědčuje jednoho po druhém, aby pro ni hlasovali a vzdali se svých prémií. Co člověk to originál, a tak je tu pár zajímavých setkání. Je tu tedy ta otázka co člověk chce nebo může udělat pro druhé, zda to má smysl, a jestli se tím vůbec něco změní. 70% ()
Dardennové měknou, a i když se jejich precizní metoda nemění, místo drásaveho dramatu nám nabízejí sociální pohádku o jedné víkendové psychoterapii. Cotillard hraje slušně, ale ta závěrečná proměna je až moc umělá a pohádková. ()
Posratá marion cotillard je posratá. Moc si neužívám pohled na ženu, o který nic nevím, a jejích dětech a asi-manželovi o kterých nic nevím, celej ten systém `Buď vás vyhodíme nebo budou mít ostatní prémii' mi připadá jako něco, o čem se rozhodně nedělá anketa mezi zaměstnanci, ale budiž, ve filmu neexistuje nic jako výstavba vyprávění, na začátku se dozvíme, že bude marion chodit po domech tak tam holt chodí a do toho brečí, vyvrcholení filmu v podobě morálního dilema Marion v poslední minutě před koncem je fajne, ale neuspokojivé. Veškeré oslavy filmu, co se tu píšou v komentářích, respektuji, ale jsou lživé. Dva dny jedna noc je nuda, na které je naštěstí parádní super rámování a barevné kompozice. ()
Jaký dežo psal ta skripta? Musím se přiznat, že i scénář k bijáku Pot a krev byl alespoň z části k něčemu, ale co se zrodilo ve Fracúzku zjevně nemá obdoby. Relativně sympatická buchta celý víkend oxiduje u svých kolegů, aby "mohla" nadále chodit do zaměstnání. Jenže vzhledem k tomu, že je narušená jak Příbram po inkasovaném gólu, tak ve skutečnosti je na paragrafu a do práce přitáhne akorát pro stravenky. Proto jsem moc šťasten, že ji nakonec vyfakovali a ona táhla domů nakrmit se těmi opojnými pilulkami! 60% ()
Po celý čas filmu jsem přemýšlel, zda by daná situace mohla i u nás skutečně reálně nastat, zda by skutečně mohl nějaký zaměstnavatel nechat rozhodnutí o bytí či nebytí jedné své zaměstnankyně na ostatních členech týmu. A nejsem si úplně jistý. Téma lidské solidarity je určitě silné, daná situace však rozhodně nemá černobílé východisko. 1000 euro není úplně malá částka a tak se člověk ani moc nediví, že řada ze Sandřin kolegů či kolegyň z lidsky většinou i pochopitelných důvodů není ochotna se této částky coby roční prémie vzdát, byť přitom deklarují, jak moc je jim líto, že kvůli tomu Sandra přijde o práci. Čím déle film sledujete, tím víc máte pocit, že situace, jak je nastavená, nemá "win-win" řešení. V samotném závěru to sice krátce vypadá, že takové řešení přeci jen existuje, ale vše má své "ale". O to větší obdiv patří Sandře, která si to "ale" uvědomí, rozhodne se v závěru tak, jak se nakonec rozhodne. ()
Zase raz jedna dráma, ktorá nudí, má síce relatívne nový dej, ktorý nie je až tak obkukaný, ale proste celé to spracovanie príde ťažkopádne. Dokumentárna kamera a všetko okolo toho, aspoň že Cotillard podala solídny výkon. 2 z 5 ( Kino Film Europe Be2Can ) ()
Sandra (Marion Cotillard), čelí ztrátě zaměstnání a v hlasování o jejím bytí či nebytí ve firmě, leží mezi ní a ostatními spolupracovníky bonus 1000Euro. S podporou manžela má tedy víkend na to, aby přesvědčila kolegy z práce, aby hlasovali pro ni a ne pro svůj finanční bonus. Film se odehrává v pomalém, jednoduchém a opakujícím se stylu, kdy Sandra navštíví každého ze 16 zaměstnanců zapojeného do hlasování. Charakter filmu dělá to, že nevíme kdo ti lidé jsou, v jakých žijí poměrech a jak budou reagovat. Shrnul bych to jako hodně depresivní a ponižující film o lidské empatii a osobně bych tuto zkušenost nechtěl nikdy zažít... ()
16 kolegů, 16 různých lidí a jedno na první pohled jednoduché rozhodnutí, které i divák vláčí na svých bedrech po celý film. Uvěřitelné charaktery, zajímavý námět zpracovaný bez patosu a herecká suverenita Marion Cotillard dělají z filmu silný a ničím nerušený zážitek ať už k hlavní postavě přistoupíte jako k " snaživé ženě v nesnázích" a nebo jako k "otravné kolegyni co vám zkazila víkend". Rozhodnutí je na vás. ()
Prečo sa podobné malé a napriek tomu tak emocionálne filmy netočia u nás? Kruté, silné, realistické, bez zbytočných kudrliniek a odbočiek. Úplne presne vystihnutá súčasná doba/spoločnosť. Marion na Oscara. ()
Ano má to ve své podstatě dokumentární nádech a syrovost, ale kdybych věděl, že tuhle mou oblíbenou krásku a herečku budu celou dobu sledovat, jak jde dům od domu, nebo jede dům od domu, a nebo jde a jede dům od domu a zastaví se v obchodě pro vodu, nebo si odpočine či zhroutí doma a pak zase jde a jede dům od domu a přemlouvá ty lidi aby teda pro ní hlasovali, tak bych se na to možná i vyprd. A upřímně musím říci, že po pochvalných recenzích, kdo ten film neuvidí, vůbec ale vůbec nic se nestane. Takových filmů je spousta ano. Ale u těch kvalitních se to říká málokdy. Tohle dělá pro mě z tohoto filmu to zajímavé. Herecké výkony samozřejmě na prvotřídní úrovni. No. ()
Kruté sociální drama podané adekvátně téměř dokumentární formou. A já mám pocit, že se hlavní hrdince musím omluvit, protože až její závěrečné gesto mě přesvědčilo o tom, že nežádala nemožné. ()
"Senzační film, belgickej! To musíte vidět! Je to trochu psychologický a trochu sociologický, no já bych na to šel ještě jednou, ale nemůžu, musím napsat tenhle komentář. A v žádným případě neodcházejte před koncem, konec je úplně nejlepší!" Konec je doopravdy úplně nejlepší, protože hlavní hrdinka není poprvé na pár facek a děj se trochu zašmodrchá. Předchozích devadesát minut se odehrává šestnáctkrát to samé, jen sem tam prokládané záběry na Sandřino zoufalství, pocity beznaděje, bezvýchodnosti a sklíčenosti. Ten kdo si pamatuje Marion Cotillard z ..., no z Inception ne, tam byla taková divná, v Dark Knight Rises zase šílená a v Contagione zoufalá. Ale mimo tyhle řídké výjimky je elegantní usměvavá dáma. Tady hlasitě prohlásila že se škatulkovat nehodlá a potvrdila co si o ní myslím, čili že je to momentálně asi nejlepší francouzsky mluvící herečka na světě. Eva Green může být na čestném druhém místě. ()
Celý film jsem si říkal, proč vymýšlí blbiny a prostě si nenajde jinou práci? Nechci jí do toho kecat, ale kdyby tam zůstala, předávkovala by se antidepresivy. ()
80% ... Psychický labilná Sandra (Marion Cotillard) sa po mesiacoch PN rozhodne ísť naspäť pracovať. Avšak vrámci znižovania výdavkov šéf nariadi hlasovanie, v ktorom sa zamestnanci majú rozhodnúť či chcú prémie alebo chcú aby Sandru nevyhodil. Ona ma víkend na to aby pobehala 16 kolegov a presvedčila ich aby hlasovali za ňu. Premisa celkom jednoduchá, ale tá rôznorodá ľudská povaha, ktorá vypláva na povrch počas jednotlivých návštev je dokonale zobrazená. Silný námet o tom ako ľudia bojujú za svoju prácu, o tom aké sú peniaze dôležité a o tom ako sa vedia ľudia k sebe v núdzi zachovať. A v neposlednom rade výborná Marion. ()
silně sociálně angažovaní bří dardenneové a první zkušenost s jejich tvorbou (!) můj working class naturel pochopitelně fandí ´hrdince´ -sic- ale tolik prášků fakt brát nemusela ..závěr silný a formálně snímek uspokojivý, takže za 80% ()
Téma minimalistické a v určité fázi filmu člověka udiví, že toto je alfa omega celého filmu, pak ale přichází pocit toho, že "Maruška Kotyárdová" je fakt moc dobrá a vy to prožíváte s ní a říkáte si, jak to asi dopadne a taky, byl bych schopen udělat tu samou věc pro ní já?! ()
Reklama