Scénář:
Hyeon-kyeong SoHudba:
Jong Hyeok JeonEpizody(16)
-
Episode 1 (E01)
-
Episode 2 (E02)
-
Episode 3 (E03)
-
Episode 4 (E04)
-
Episode 5 (E05)
-
Episode 6 (E06)
-
Episode 7 (E07)
-
Episode 8 (E08)
-
Episode 9 (E09)
-
Episode 10 (E10)
-
Episode 11 (E11)
-
Episode 12 (E12)
-
Episode 13 (E13)
-
Episode 14 (E14)
-
Episode 15 (E15)
-
Episode 16 (E16)
Obsahy(2)
Brzy potom, co se dozví, že může být dárcem kostní dřeně pro dceru, o jejíž existenci netušil, je nevýznamný gangster hledaný pro vraždu, kterou nespáchal. (Netflix)
Recenze (14)
První polovina pro mě byla jako droga, od které jsem se nemohla odtrhnout. Kousek po kousku se odhalovala minulost a já fakt nutně potřebovala vědět, co přinese budoucnost. Jenže zhruba v polovině, kdy byla většina faktů odhalena, mě to začalo místy docela nudit. Některé scény mi přišly zbytečně natahované a ohrané. Vždycky se ale objevilo sluníčko jménem Soo Jin a okouzlení bylo zpět. Pochvala samozřejmě patří i JG a ostatním hercům, věřila jsem jim to. 4* ()
Nezačala jsem se na to dívat, protože by mě zaujalo obsazení, ani protože by mě zaujalo to, o čem to je. Začala jsem na to koukat, protože to u nás začalo být populární – hlavně díky ainny, která to překládala. Šla jsem do toho tedy s čistou hlavou, ničím neovlivněnou. Na začátku jsem postavu Jang Tae Sana neměla moc v lásce, přišel mi hrozně patetický. Ale časem se zlepšilo (ovšem chvíle, kdy plakal a prosil, jsem bytostně nesnášela). Což mi připomíná, že se tady hodně pláče (ostatně v kterém melodramatu z Koreje ne?). Akce ušla, ale nic výjimečného. Hudba byla fajn, někdy dokázala člověk provést scénou mnohem lépe než samotný herec. Příběh zajímavý, promyšlený; velmi se mi líbilo, jak na konci každého dílu ta malá prdelka odškrtává dny, které jí zbývají do operace. Byly tam scény, které napínaly, vtáhly diváka do děje, hezky ho dojaly, ale zároveň tam byly scény, které byly pusté, prvoplánové, zbytečně moc tlačící na divákovu duši (žádné hezké dojetí, jen mi vyskočilo moje cynické já a vysmálo se tomu) a scény, co obsahovaly různé nonsensy. Pro mě průměrný napínavý seriál, ale věřím, že pro spoustu lidí to bude něco nadprůměrného, protože oni dostanou to, co mě se nedostalo – chytnutí za srdce, souznění. Seriál mi totiž vůbec nezabrnkal na citovou strunu. I tak s klidem doporučím, pokud hledáte seriálový „krimi thriller“ s roztomilou holčičkou a pěknou maminou. A samozřejmě pokud jste fanda Lee Jun Kiho, tak je to nutnost! :-D Přeloženo. ()
Tento seriál v sobě ukrývá přímo monstrózní hromadu failů. Opravdu bych nechtěl žít v zemi, kde je policie a trestní právo tak komické, jak ho vykreslili tvůrci v Two weeks. Nejvíce mě pobavila scéna, kdy chytili snipera na střeše, ten následně odpálil svou zbraň do povětří, tím zničil "všechny" důkazy a pak se trapným rádoby právnickým dialogem vymluvil z vazby. Po tom sem chtěl seriál přeřušit, no dokoukal sem to. Slabé 3. ()
Opět rozporuplný seriál jež drží nad vodou převážně slušná dávka napětí. Bohužel dojíždí na nelogičnost a slabé herecké výkony mnohých postav. Předně samotná zápletka je absurdní – od kdy si mafián dává schůzku se senátorkou před svou milenkou v jejím domě? Bože, fakt nechápu. Pokud jde o tu transplantaci, tak já fakt nevím, ale zahájit léčbu když nevím, zda bude dárce za 14 dní živej , zdravej, použitelnej a vůbec k dispozici zní dosti absurdně. Navíc holčička je v aseptické místnosti a maminka s ní může být, navíc bez roušky? Aigoo. Park Ha-seon sice v roli královny v Dong Yi nepůsobila špatně, zde z ní mám bohužel dosti tragický pocit – dobře se na ni kouká, ale herecky naprosto nevýrazná a slabá, leč takových postav by se našlo více. Pokud jde o vývoj děje, ten by ještě docela šel, ač v druhé půli již autorům dochází invence a dějí se neskutečné věci, zejména v samotném závěru už byla logika zadupána hluboko pod zem, nejen policisté se chovají jako úplní pitomci. Emotivní stránka věci též neupoutala, zkrátka jsem si ty „dojemné“ scénky se Soo-jin nedokázal nějak připustit k tělu. Takže v součtu jen slušně rozjetý kousek jež má v druhé části už jen sestupnou tendenci. ()
Ode mě se v tomhle případě moc objektivity asi nečeká. A i když jsem celou dobu byla seriálem nadšená, tak úplně čistých 5* to není. Mě prostě nebavili Moon a senátorka Jo. Jejich dialogy byly suché a bez života. Nuda, nuda a ještě jednou nuda. Naštěstí všechno okolo mi sedlo. Děj, reálie, hlavní hrdinové a muzika. Lee Joon-gi jistě odpustí, ale i když odvedl opět skvělý výkon a vývoj své postavy ztvárnil skvěle, tak nebyl středem mojí pozornosti. Jeho Jang Tae-san na konci byl úplně jiný, než ten na začátku. Ale i tak byla mojí jedničkou jeho malá "dcerka" Soo Jin. Ta byla prostě úžasná (a to děti ve filmech obecně moc nemusím) a já jsem se na její scény vždycky těšila jak krtek na lízátko. Prostě už teď se úplně klepu na projekci v telce a finální korektury. Moc ráda si to užiju znovu od začátku. 4,5* ()
Reklama