Režie:
Rose BoschScénář:
Rose BoschKamera:
Stéphane Le ParcHudba:
Ludovic BruniHrají:
Jean Reno, Anna Galiena, Chloé Jouannet, Aure Atika, Charlotte de Turckheim, Hugues Aufray, Raphaëlle Agogué, Michel Drucker, Jean-Michel Noirey (více)Obsahy(2)
Paul (Jean Reno) je svérázný provensálský farmář. Miluje své olivovníky a stejně tak i víno a pastis. S dcerou se rozhádal před lety a svá vnoučata nikdy neviděl. Teď, když se dcera rozvádí, její matka se rozhodne, že navzdory Paulově paličatosti přiveze na prázdniny jejich vnoučata: pubertální Adriena a Lenu a jejich malého bratříčka Théa, který je od narození hluchý. Puberťáci od počátku dávají nepokrytě najevo svou nechuť vůči venkovu a dědovi. Zato Théo, nádherný a milý chlapec, si Paula úplně podmaní. Ten mu ukazuje své království – olivovníky a všechno, co má rád. Provensálské slunce, stejně jako vůně a krajina dokáží zlomit zlobu i křivdu, a možná že jsou lidé víc ochotni nalézt k sobě cestu. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (100)
Ide o klasický rodinný príbeh v ktorom sa na vidieku stretáva staršia nemoderná (konzervatívna je v tomto prípade omylné pomenovanie) generácia a moderná mladšia. Vnúčatá prídu na prázdniny k starým rodičom k ufrflanému dedkovi s ktorým sa nikdy nevideli a ani jeden z nich nie je z návštevy nadšení. Už samotný milión krát omieľaný námet rozhodne nenabudí, no na prekvapenie ide o viac než len zaujímavú snímku. Pesničkový soundtrack, umelecké zábery a charizmatické postavy, Jean Reno stále hrá parádne, zatienia aj predvídateľnosť deja. mne sa to páčilo ()
Název ne zrovna moc vydařeného rodinného filmu slibuje léto v Provence. Jedinečná vangoghovská atmosféra plná barev slunečnic a Valensolských levandulových polí, křivolaké cestičky lemované platany, jihoevropské opuncie, kaktusy, agáve a aloe, osamělé pinie a cypřiše, exotické palmy, mimózy, eukalypty, sukulenty. Svahy Grasse poseté růžemi, jasmínem, fialkami, karafiáty, maquis provoněný bazalkou, vavřínem, estragonem, tymiánem, fenyklem, oreganem a rozmarýnem. Tak z toho všeho v tomto filmu nakonec zůstalo jen: slunce, seno a Reno. ()
Atmosféra filmu mě dokonale vtáhla do děje a já si vlastně uvědomil že žít v hlavním městě - v Praze není žádná výhra. Scenérie a barvy Provence jsou neskutečné. Herci zahráli skvěle, do jednoho, nebylo to jenom o Jeanovi a to je jedině dobře. Vše dávalo smysl, každá scéna - žádný kýč. Až jsem si uvědomil a trošku vyděsil, jak vás může jeden film trošku ovlivnit a "co tu Jamale ještě děláš, vyjeď do přírody a nečum na tu TV". Hodně dobré byly scény, kde ztlumili zvuk a nechali jen hudbu, aneb někdy stačí pouze obraz beze slov. Typově hodně podobný film je Dobrý ročník, který je dějově o trošku něčem jiném, ale prakticky je to také film o tom, že si máme život užívat každý den, než jenom spěchat do práce. U mě má mistral 90%. ()
Miluju Francii. Miluju francouzskou kulturu, historii, humor...mám prostě velkou slabost pro vše francouzské. Oni totiž navíc Francouzi umí milé, přátelské komedie s krásnou atmosférou. Aby ne, když k tomu mají prostředí Provence. Tohle je ten typ filmu, kdy se nesmějete od ucha k uchu celou dobu, ale je to ten typ, kdy byste si nejradši otevřeli láhev dobrého vína, nakrájeli sýr a jen si užívali toho okamžiku. Pro mě je to zkrátka moc příjemný film, který rozhodně doporučuji vidět a slyšet v originálním znění. Teprve pak si Moje léto v Provence užijete se vším všudy. ()
Nádherný, lidský film. Neskutečně příjemné překvapení. Když vidím "romantický, rodinný", tak se do toho většinou moc nehrnu, resp. se takovým záležitostem na základě mnoha předešlých, často velmi nedobrých zkušeností programově vyhýbám. Moje léto v Provence jsem chtěl porovnat s příšernými Prázdninami v Provence, proto ode mě dostalo šanci. A rozhodně nelituju. Jestli něčeho, pak jedině toho, že jsme my Češi v místě, kde se urodil mimo jiné třeba právě tento film, natočili tu ohavnou sračku. Zasaďte (zkuste si představit) ty tři mladý trosky z Prázdnin v Provence do Mého léta a teprve si uvědomíte, jak byl ten náš, český film z tohoto prostředí neskutečně ubohý. Přitom mohl být podobně krásný. Moc to nechtělo, o třetinu se v Provence postará genius loci. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (3)
- Časté odrůdy olivovníků v Provence jsou salonenque, aglandau, grossane a verdale. Některým stačí opylování větrem mistral (je to místní název z Francie pro vítr zvaný bóra ), jako i druhu, o který se jedná v tomto filmu. Proto, pokud je nedostatek tohoto větru, není u některých druhů úroda. Na druhou stranu například jiná místní odrůda moulin du Calanquet je na tyto větry náchylná a i její název vychází z provensálského slova Calan, což označuje skálu, která poskytuje úkryt právě před větrem mistral. (Jamal)
- Stejně jako filmový Theo i jeho představitel Lucas Pélissier je od narození hluchý a s rodiči i se štábem se domlouvá pomocí znakové řeči. (Ganka)
- Mistral je název pro místní vítr bóra. Jméno mistral pochází z dialektu Languedoc a znamená mistrovský. Je to silný, studený, severozápadní vítr, který vane z jižní Francie. Někdy dosahuje 185 km/h. O tom, že jsou Francouzi na tento typ větru pyšní a rádi ho používají k označování různých produktů, svědčí mnohé, například že oleje obsahují název Mistral olive oil, což může být trošku dvojsmyslem, kdy to znamená jak mistrovské (pochází z dialektu Languedoc ), ale také právě místní vítr, stejně tak např. název Mistral je nejmodernější třída vrtulníkových výsadkových a velitelských lodí francouzského námořnictva. (Jamal)
Reklama