Režie:
Lukas MoodyssonScénář:
Lukas MoodyssonKamera:
Ulf BrantåsHudba:
Hans MøllerHrají:
Mira Barkhammar, Mira Grosin, Liv LeMoyne, Johan Liljemark, Mattias Wiberg, Jonathan Salomonsson, Alvin Strollo, Charlie Falk, Lena Carlsson, David Dencik (více)Obsahy(1)
Dvě 13leté dívky Bobo a Klara vyrůstají ve Stockholmu 80. let a cítí se přehlížené vlastními rodiči. Jsou osamělé, naštvané, jen tak se potloukají po ulicích a rozhodnou se založit punkovou kapelu, i navzdory tomu, že neumí hrát na žádný hudební nástroj. V místním mládežnickém klubu "vymlátí" z nástrojů hrůznou píseň o hodinách tělesné výchovy a záchraně dětí v Africe, ale stále to není ono. Když se však k nim přidá slušná a věřící Hedvig s výjimečným hudebním talentem, jejich kapela i hudba náhle dávají smysl. Konečně mohou s punkovými účesy zvítězit nad sexistickými a nechutnými kluky, vyfintěnými koketními holkami a trapnými rodiči. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (27)
Aspoň jsem konečně pochopil, o čem je punk. Jinak to byl film pro mladší generaci, ale i té starší mohl sdělit něco o tom, jak se projevuje dospívání. Třináctileté holky v pubertě jsou zjančené do punkové hudby a rozhodly se zřídit vlastní kapelu. Přizvou do ní jedinou skutečnou hudebnici, o rok starší kytaristku, kterou zase naučí, jak by se měla správně umět radovat ze života. Pochopitelně, je tam příběh první lásky, prvních zklamání a rozmíšek, jak už to mezi děvčaty v těchto letech chodí. Nebyl to film nijak oslnivý,ale dívat se na něj dalo, děvčata hrála nesmírně přirozeně... ()
Tymto filmom Moodysson dokazuje, ze ako reziser na to stale ma, ale ako scenarista by konecne mohol napisat nejaky silnejsi a v akomkolvek ohlade putavejsi pribeh. Pribeh o troch mladych dievcatach (u dvoch z nich som cely cas rozmyslal, ci to nie su chlapci), ktore behom puberty vsetko zacina stvat a atak si zalozia punkovu kapelu. Film len tak pomaly plynie bez väcsich komplikacii. Ma to solidnu atmosferu, tie tri chlapcodievcata su celkom sympaticke, ale po chvili to zacne celkom nudit. Moodysson si neodpusti aj nejake tie drobne narazky, ktorymi sa vyjadruje k rôznym spolocenskym problemom a zase nenapadne kritizuje kapitalizmus. Ale vsetky tie narazky pôsobia plytko a tak nejak naviac. Raz sa to dalo v pohode vydrzat, ale stale cakam, ci este niekedy Moodysson natoci podobnu pecku akymi su jeho prve dva celovecerne filmy. 5/10. ()
Ve všech směrech opravdu moderní (přestože se jedná o retropříběh z roku 1982) rodinný film, nejen pokud jde o dynamickou kameru a střih, ale hlavně o přirozené civilní herectví všech těch puberťáků, které se obejde bez infantilního pitvoření. Obzvlášť Mira Grosinová v roli Klary ukazuje, že je obrovský talent. Vůbec mě nepřekvapuje, že film po světě posbíral celkem 13 festivalových nebo výročních cen. -------- V titulcích filmu uvedeno: koprodukce Švédsko / Dánsko. ()
Od tak vyhraneného a zručného režiséra by som ani vo sne nečakal tak "študentský" a plytký film. Viem, mal pôsobiť civilne, ale toto je regres priamo na plátne, lebo tá civilnosť prechádza do humoru, ktorý sa mi bridí ( -Keď spievaš, ukrižuj Boha, je to vlastne kresťanská pieseň, lebo to znamená, že veríš v Boha.-) A ten "humor" ústi do explicitne trápnych scén. ()
Možná to není Moodyssonův nejlepší film, ale kvůli mladým punkerkám, náboženským vtipům, retro atmosféře a „fuck off“ konci nemůžu jinak. Je to taková Škola rocku bez školy… a vlastně i bez rocku. Je to sever. Je to punk. Vi är bäst! Nejzábavnější kinozážitek poslední doby. ()
Reklama