Režie:
Denis MallevalScénář:
Christian RauthKamera:
Philippe Pavans de CeccattyHudba:
Jean MusyHrají:
Bernard Le Coq, Bertille Chabert, Sophie Mounicot, Jean-Claude Dauphin, Christiane Millet, Jacques Sereys, Martine Gautier, Stéphane Raveyre, Franck Adrien, Bernard Villanueva, Claude Koener (více)Obsahy(1)
Padesátiletý právník Bruno Cellini je osamělý starý mládenec, který má v životě vše přísně nalinkované. Jeho klid naruší, když se najednou vrátí jeho stárnoucí otec, který ho před 40 lety opustil, aby si mohl odjet žít do Polynésie, a přiveze s sebou i Brunovu patnáctiletou nevlastní sestru Taritu, o jejíž existenci neměl Bruno ani tušení. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (3)
Pohodová lehce nadprůměrná francouzská komedie. Herci jsou příjemní, režie a hudba taky. Stopáž není přehnaná, takže nemáte čas se začít nudit. Příjemné strávených 85 minut. ()
Ze začátku jsem se domníval, že moji předchůdci v hodnocení byli příliš přísní. Nebyli. Zdálo se mi totiž, že to bude příjemná komedie s tatínkem z Polynésie, jenže od okamžiku, kdy zemřel a Tarita zůstala na krku svému (domnělému) bratrovi, sklouzlo to k banalitám a zápletkám, asi bylo pro scénáristu dost obtížné je vymýšlet, aby to dospělo k nějakému konci. Vznikl tak skutečně spletenec tak málo pravděpodobný a mnohdy doslova přitažený za vlasy, že ty dvě hvězdy jsou tak akorát. Jen těch náhod - rozvádějící se rodiče Taritiny kamarádky a Bruno se zamiluje do navrhovatelky, proti níž má obhajovat... Kdejsou zlaté časy francouzských komedií? ()
Nahodne shlednute nocni snimky bdiciho nespavce obcas prekvapi, navic kdyz clovek nic neceka. Bernard Le Coq me v te roli snobskeho chlapika zraleho na tecku (a emo-rozmrazeni) pobavil. O kousek nize se kdosi pta "Kdejsou zlaté časy francouzských komedií?". Prijde mi, ze prave tento snimek cerpa z jejich odkazu pomerne milym zpusobem a treba s tvorbou Francise Vebera mi prijde vyslovene kompatibilni ... ()
Reklama