Režie:
Fridrik Thór FridrikssonScénář:
Einar Már GuðmundssonKamera:
Harald Gunnar PaalgardHudba:
Hilmar Örn HilmarssonHrají:
Ingvar Sigurðsson, Baltasar Kormákur, Hilmir Snær Guðnason, Halldóra Geirharðsdóttir, Egill Ólafsson, Theódór Júlíusson, Margrét Helga Jóhannsdóttir (více)Obsahy(1)
Film vznikol podľa rovnomennej novely E. M. Gudmundssona z roku 1995, ktorá vyšla v českom preklade v roku 2000 v nakladateľstve Arista, Praha. I vo filme je hlavnou postavou príbehu Paul, ktorý trpí schizofréniou a my sledujeme jeho počínanie i spôsob, akým na neho ľudia reagujú. Najskôr sa s Paulom stretávame v rodinnom kruhu, poznávame jeho priateľov a dievča, ktoré miluje. Potom ho nasledujeme do nemocnice. Na psychiatrickom oddelení sa stretávame s pestrofarebnou spoločnosťou: Óli Beatle verí, že zložil všetky piesne Beatles a poslal im ich pomocou telepatie (dodnes nedostal žiadny honorár), kultivovaný a vzdelaný Viktor, ktorý sa niekedy mení na Hitlera a Peter, Paulov spolubývajúci, závislý toxikoman, žije pod dojmom, že obhájil, na čínskej univerzite, doktorát o Schillerovi. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (88)
S Islandskou kinematografií opravdu nemám mnoho zkušeností, ale film Andělé všehomíra mě přesvědčil, že je o co stát. Kdo připodobňuje tento film k Přeletu nad kukaččím hnízdem Miloše Formana, neporozuměl ani jednomu z nich. Námět je sice zdánlivě podobný, ale jen navenek. Mě film příliš neoslovil, ale přesto velmi zaujal. Andělé všehomíra je podle mě film, který ve Vás něco zanechá a nelze jej jen tak snadno obejít aniž by za sebou něco nezanechal. Krásnou atmosféru opravdovosti tvoří především nijak úchvatné, leč výborné a výstižné herecké výkony, krásná a přesto depresivní krajina Islandu, nostalgická hudba i způsob vyprávění. Snímek Andělé všehomíra mi až příliš surově připoměl beznaděj reality, kterou jsem znovu raději nechtěl poznat. ()
Smutný film o paranoidní schizofrenii a mladém muži, který jí byl postižen. Od počátků nemoci, případně od příčin, které ji vyvolaly až po hořký konec. Je to skoro dokumentární studie, včetně rodiny a všech ostatních pacientů z léčebny. Vyskytuje se zde i pár pokusů o humor, ale nezasmála jsem se jim. Strašná nemoc. ()
Tenhle film má vnitří sílu, jiskru, která člověka dokáže zasáhnout. Hypnotická hudba Sigur Ros očaruje, zneklidňující výkon Inara Eggerta Sigurðsson zamrazí a celkové pojetí může jednoho unudit a druhé srazit do kolen. Působivé ztvárnění schizofrenie, psyhiatrické léčbny i konců, které tyto nemoci mají. Rozmanitá škála pestré chuti a chladného přístupu ke skutečnosi. ()
Tenhle islandský filmeček jsem shlédl úplnou náhodou a navíc jsem nestihl vidět začátek. Přesto jsem dokázal vydržet zírat na celé titulky s otevřenou pusou, což se mi tak často nestává. Velká většina filmu, odehrávájící se v psychiatrické léčebně, nebo jen krůček od ní, je plná beznaděje a smutku a když se už konečně objeví světélko naděje, uzemní vás zpět do reality. Hlavní - Paulova postava působí jako hromádka neštěstí (a taky že jí je) a určitě si vyžádá soucit mnoha diváků a nejednou ukápne i ta slzička. Vše to umocňuje také depresivní, ale nádherná scenérie Islandu a fantastická hudba Sigur Rós, jíž jsou protkány ty nejemotivnější části filmu. Všem ze štábu se klaním až k zemi a děkuji za ten zážitek. ()
První setkání s Islandskou kinematografií dopadlo na výbornou. Andělé všehomíra jsou nakonec takoví jinačí, než jsem od nich očekával. Nádherná krajina, fantastická muzika, skvělé herecké výkony na úkon toho, že je to relativně malá země to dokáže potěšit. Oni se ve filmové a hudební branži dokáží podpořit a nakonec z toho vzniká kontraprodukce takového kalibru. Příběh samotný je prošpikován lehkým nezávazným humorem, který ulehčí řadu výborných scén, které jsem sledoval i několikrát za sebou. Možná má hodně na svědomí muzika, ale samotný příběh vyplívající z knihy také islandského spisovatele za to rozhodně stojí. --- Já skončím jako zubař v nějaký díře. Moje největší radost bude trhat tesáky politickým odpůrcům. ()
Galerie (23)
Zajímavosti (2)
- Autora stejnojmenné knižní předlohy Einara Mára Gudmundssona inspiroval k dílu osud jeho bratra Pálmiho, který trpěl schizofrenií a zemřel rok před vydáním knihy. (skudiblik)
- Ceny (výběr): Evropská filmová cena 2000: cena diváků (nejlepší herec - Ingvar Eggert Sigurdsson), MFF Karlovy Vary 2000: Zvláštní cena, Cena FIPRESCI (Fridrik Thór Fridriksson), Edda 2000: nejlepší film, nejlepší režie, nejlepší herec (Ingvar Eggert Sigurdsson), nejlepší herec ve vedlejší roli (Björn Jörundur Fridbjörnsson), nejlepší herečka ve vedlejší roli (Margrét Helga Jóhannsdóttirová),nejlepší hudba, nejlepší zvuk. [LFŠ 2010] (Krouťák)
Reklama