Režie:
Robert BressonScénář:
Robert BressonKamera:
Philippe AgostiniHudba:
Jean-Jacques GrünenwaldHrají:
Paul Bernard, María Casares, Elina Labourdette, Lucienne Bogaert, Blanchette Brunoy, Bernard La Jarrige, Jean Marchat, Yvette Etiévant, Marcel Rouzé (více)Obsahy(1)
Nešťastně zamilovaná Helene se svěří svému přelétavému milenci Jeanovi, že už k němu necítí to, co dřív. Ten se o jejich vzájemném vztahu vyjádří obdobně a následně se spolu rozejdou. Jenže Helene lhala a její vyznání bylo jen zkouškou milencovy věrné lásky, při které Jean neuspěl. Zhrzená žena se rozhodne pomstít a využít k tomu dceru své staré známé, kabaretní tanečnici Agnes. (Sarkastic)
(více)Recenze (28)
Dámy z Bouloňského lesíka se inspirují pouze jednou částí z Diderotovy knihy (přesně řečeno jednou vyprávěnou anekdotou), onen román jako celek přece filmově rozpohybovat nelze, dramatizace se aspoň s radostí a úctou chopil Jakubem a jeho pánem Milan Kundera. Jest toto však (ještě) velice tradiční Bresson, divadelní, bez většího překvapení, příběh je snímán v americkém plánu, s klasickým střihem, kamera je poetická v duchu své doby. Dialogy sepsal Jean Cocteau. ()
Pri precíznej režisérskej práci v spojitosti s kvalitným scenárom ( na dialógom pracoval Jean Cocteau ) musel logicky vzniknúť kvalitný snímok. V princípe ženský film hovorí o pomste na mužovi ( ten je tu ozaj len predmetom pomsty ), ktorý odmietol bohatú milenku. Bresson používa minimum postáv, čiernobiela kamera znásobuje temnotu scén i duše hlavnej predstaviteľky. Hélene v podaní María Casares je vskutku démonicky chladná a uveriteľná. ()
Až tady jsem si přečetl, že jde o zpracování Diderotova Jakuba Fatalisty - tu knihu jsem nečetl - pamatuju si ji jen z jedné maturitní otázky :) Jako člověk znalý více Bressonových děl na mě Dámy z Bois de Boulogne tolik nezapůsobily, i když se mi hodně zamlouval herecký výkon obou hlavních ženských představitelek. Z jinak pro mě docela ordinérního příběhu lásky a tiché promyšlené pomsty nic dalšího výrazně nevyčnívá. Nabízí se mi porovnání s Bressonovým filmem Pickpocket - mám z něj obdobné pocity - viděl jsem film suverénní, leč nedostatečně intenzivní. Musím dát 6,5/10 ()
Pomsta odvrhnutej milenky bývalému partnerovi v adaptácii jedného z príbehov Diderotovho románu Jakub fatalista. Rafinovane naplánovaná hra, počas ktorej pomstychtivá Elena pripraví pôdu pre lásku, ktorá má byť v pravej chvíli rozváľaná ako domček z karát. Bresson minimalizoval vonkajšie prostredie. Slová, tieňovanie, zatmievačky, predeľujúce dej i hudbu naplno podriadil emočným pohnutiam postáv, do deja nevpustil nadbytočnú osobu, a predsa film ani náhodou nepripomína divadlo. Forma, očistená od balastu, zdôrazňuje motívy konania aktérov lineárne plynúceho príbehu. Pri sledovaní vyvoláva takýto abstrahovaný spôsob podania doslova pocitovú búrku. Dej plynie v etapách plánu prefíkanej Eleny (famózna kreácia Maríe Casaresovej - bŕ - išiel z nej až strach !). Protistrana nejasne tuší pascu, ale citom sa neubráni. Už dávno som tak nedržal pri filme palce kladnej hrdinke ! ()
Velmi teatrální. Ani na vteřinu to nelze vnímat jako lidské drama, jde prostě o "modelovou situaci", navíc s dost nepřesvědčivým vývojem. Není to poprvé, kdy si nejsem jistý, jestli je vyznění filmu Bressonův záměr, nebo výsledek nějakého jeho selhání. Přesto to ale opět bylo zajímavé na sledování (a poslouchání). Podivně hluchá prostřední třetina ale dost kazí zážitek. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (3)
- Režisér Robert Bresson chtěl ve filmu zachytit skutečné slzy, ale se slzami Marie Casarès, představitelkou Hélène, nebyl stále spokojen. Přinutil ji tedy, aby si do okolí očí nakapala glycerin. (Cucina_Rc)
- Dialógy napísal spisovateľ a filmový režisér Jean Cocteau. (Bilkiz)
- Film byl inspirován příběhem Paní de la Pommeraye v "Jacques le fataliste et son maître" od Denise Diderota. (Cucina_Rc)
Reklama