Režie:
Vicente ArandaHudba:
José NietoHrají:
Pilar López de Ayala, Daniele Liotti, Giuliano Gemma, Guillermo Toledo, Manuela Arcuri, Eloy Azorín, Héctor Colomé, Roberto Álvarez, Carolina Bona (více)Obsahy(1)
Příběh královny Johany Kastilské, které dějiny daly ne zrovna lichotivý přídomek Šílená, se začíná odehrávat ve Španělsku na konci 15. století. Roku 1496 byla provdána za Habsburka Filipa I. Sličného, ke kterému téměř okamžitě vzplanula vášní, která neměla už nikdy pohasnout. Jejich vztah, z počátku rovnocenný se postupem času stával stále jednostrannějším, přičemž Johanina láska se čím dál více podobala spíše posedlosti, projevující se bouřlivými záchvaty vzteku a žárlivosti, které se nesnažila nijak utlumit. Ještě za Filipova života byla její přepjatá vášnivost a nezkrotitelný temperament nazván šílenstvím. Johanina duševní rovnováha byla bezpochyby výrazně křehká, její takzvané šílenství však vycházelo z ohromného citového bohatství, které naneštěstí celé investovala do vytvoření jedné monstrózní iluze o věčné a nepomíjející lásce. Z takové představy vyšel i známý režisér Vicente Aranda, kterého tato nanejvýš zajímavá postava španělské historie zaujala natolik, že roku 2001 natočil snímek inspirovaný jejím životním příběhem. Známý tvůrce se i tentokrát zaměřil na žánr, který je mu nejvlastnější a ve kterém je opravdovým mistrem - milostné psychologické drama. Tentokrát však jeho dějiště umístil do atraktivního prostředí renesančního panovnického dvora, přičemž vedle sugestivního vyprávění Johanina příběhu věnoval mnoho pozornosti i výpravě a věrnosti dobovým reáliím. Snímek v roce uvedení do kin zaznamenal ve Španělsku nebývalý divácký ohlas a doslova zlomil rekordy v návštěvnosti. Představitelka hlavní role, mladá herečka Pilar López de Ayalaová získala za svůj přesvědčivý, emocionálně vypjatý výkon v titulní roli prestižní španělskou výroční cenu Goya a cenu Stříbrnou mušli na MFF v San Sebastianu. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (26)
Povedené historické drama. Občasný komentář sice zní jak z učebnice dějepisu a naznačuje, že tvůrci nevěděli, co ze životopisu kastilské královny vypustit, ale suverénní herecký výkon Pilar López de Ayala v hlavní roli dává na tyto drobnosti zapomenout. I zbytek hereckého obsazení a výprava působí celkem přesvědčivě. ()
Nevím, zda byla šílená ona dáma, ale zajisté šílené je zpracování kusu jejího života. Příběh dcery Isabelly Kastilské, Johany, je opravdu mistrně zredukován na první část pornografickou a druhou vrcholně pitomou. V oné první části sledujeme příjezd Johany za budoucím manželem Filipem, ten ji záhy učiní ženou a zároveň hysterickou nymfomankou. Také se podíváme, jak se souloží v nejrůznějších evropských větších i menších městech, barech, zámcích etc. V části druhé se začíná plně projevovat Johanino šílenství, bohužel jen jejími výkřiky "Jsem šílená!" či konstatováním ostatních "Ona je šílená!" Ohromné citové bohatství, jímž dle oficiálního textu distributora Johana disponuje, je pro změnu předváděno špatně zahranými záchvaty jekotu či pláče a soustavnými žádostmi, aby s ní manžel souložil. Manžel ovšem již nemůže, ani kdyby chtěl - neřestný život plný podvádnění ubohé manželky a přátelení se s ženami mrzkých mravů jej odměnily syfilidou. Ta, jak dobře víme, tehdy léčitelná nebyla, tedy za vrcholně odporné scény, kdy jsou mu ženou olizovány hnisající vředy, konečně vypustí kromě tělních tekutin i duši. Sama Johana končí v klášteře, kde se po zbytek života s nekrofilním zaujetím ukájí na jeho rozkládající se mrtvole. Nevím, kdo tohle vymyslel, ale zasloužil by poslat do KLDR nebo do Bruntálu. ()
Možná malý, ale docela podstatný kousek z osobního života královny Johany Kastilské, která milovala tolik svého muže, že se to zdá až neskutečné. Kdo ví, jak to bylo opravdu, ale i tento velmi dobře zpracovaný film, který čerpá z historických pramenů, byl pro mě moc zajímavou podívanou. Milovala Filipa v tak velké přemíře své lásky, že ho její záplava podezření, žárlivosti a nakonec možná až její neskutečná poddajnost každému jeho rozmaru pomalu oddalovala a rozdělovala tento manželský svazek. Abych řekla pravdu, tak jsem byla smutná, protože vím, že láska má mnoho podob, ale žárlivost by mezi ní neměla patřit. Ale poručit této vlastnosti, která bourá, ale nestaví, je jedna z nejtěžších věcí na světě. Filip zemřel moc mladý a mě by docela zajímalo, jestli by nastal nějaký zvrat k lepšímu v jejich vztahu po jeho uzdravení. Pilar López de Ayala Johanu ztvárnila dokonale. „Úskalím lásky není nevěra, ale žárlivost.“ ()
Na tento film sa pozerám ako na romanticko- historický so skutočným pozadím, inak by som musel dávať odpad. Film má nesmierne množstvo historických chýb, ktoré tam určite boli vsunuté úmyselne pre dramatizáciu deja. Juana odhalí neveru vo filme až po 9 rokoch manželstva, v skutočnosti bol Filip sukničkárom od samého začiatku. Film mnohých na konci chce pomýliť, že Filip možno zomrel na syfilis, čo vôbec nie je pravda, predpokladá sa brušný týfus. Nehovoriac, že Filip spočiatku španielsky vôbec nehovoril. Avšak páči sa mi, že tzv. šialenú kráľovnú sa tvorcovia pokúšajú zbaviť skutočnej šialenosti. Juana bola melancholická, krajne žiarlivá, ale bláznivá veru nebola. Chválim i vynikajúci výkon Pilar López, ktorá svoju postavu pojala na 100% presvedčivo. Škoda ale, že sa film končí príliš skoro, pretože zaujímavé udalosti týkajúce sa Juaninej posadnutej lásky prichádzajú aj po smrti Filipa. Miestne kritiky, že ide o „softporno“, sú z dôb komunistických. V tom filme sa takmer nič explicitne sexuálneho neukáže. ()
Podle mého silně přeceněný snímek, kdy se musím přidat k názoru Monologa. Jde o velmi konvenčně natočený kostýmní film s nudnými dialogy, který jen využívá historických kulis ke hrátkám na city. Červená knihovna, která je sice profesionálnější, než Andělská tvář, ale na klasickou Angeliku či dokonce na Královnu Margot nemá ani vzdáleně. Scénář i režie vychází ze stylu romantismu 19. století (je tam vážně všechno včetně toho nacionalistického náboje obrany vlasti před cizáky). Chybí ale koření romantismu - souboje, intriky, vášně. Dialogy jsou nesmírně umělé a patetické. To, že neodpovídají dobovému myšlení bych mimochodem pominul, protože tenhle nešvar se týká převážné většiny tzv. "historických" dramat, neřkuli komedií. Celkový dojem 30 %. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (3)
- Představitelka hlavní role Pilar López de Ayalaová získala za svůj výkon v titulní roli prestižní španělskou výroční cenu Goya a Stříbrnou mušli na MFF v San Sebastianu. (Terva)
- Snímek v roce uvedení do kin zaznamenal nebývalý divácký ohlas a doslova zlomil rekordy v návštěvnosti španělských kin. (Terva)
- Některé scény ve filmu volně vycházejí z divadelní hry "La Locura de Amor" dramatika Manuela Tamayoa y Bause. (Terva)
Reklama