Obsahy(1)
Je 6.10.1973 - Den smíření (Jom ha kipurim) - nejsvětější den celého židovského roku, den kdy se v Izraeli zastaví život. A právě tehdy se spojené armády pěti arabských států pokusily zničit Stát Izrael. Amos Gitaï natočil film na základě vlastních zkušeností z války, kterou prožil jako člen záchranné jednotky. Příběhy vojáků, jejichž úkolem není zabíjet nepřátele, ale zachraňovat život vlastním vojákům. (FrankieCZ)
(více)Recenze (17)
(1001) Začátek mě tak navnadil, a postupně se moje pozornost rozpadala víc a víc a víc, ať jsem se tomu snažila zabránit, jak jsem chtěla. Normálně u filmů posiluju, tady jsem začala zkoušet, jestli pořád ještě zvládnu most ze stoje. Zvládnu. ()
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $114,283║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Kdyby si Gitai odpustil ty umělecké etudy v úvodu a závěru, jednalo by se o jeden z nejlepších válečných filmů, které jsem viděl. Principiálně podobné Libanonu (výpověď o válce velmi úzkou osobní perspektivou), ale z mého pohledu díky hyperrealismu, dovedně navozenému stereotypu a úsporné práci s postavami film bez velkého artistního pohledu vystihující zničující "repetitivnost" války. Znovu nutno vyzdvihnout Gitaiovu práci s mizascénou, zde oproti samoúčelnosti Stažení dokonale funkční. ()
LFŠ 2008 124 minut, 128 záběrů... a mít ten film o 4 záběry míň, byl by nesmírně geniální. Proč pokračovat v "příběhu" (o vyprávění zde vůbec nejde), když už není co doříct? Rámování filmu scénou malování-milování dává jasně najevo, že KIPPUR není protestní malbou ani protestním sognem, ale protest-shot(em), v němž jsou uvědoměle střídány pomalé hypnotické záběry války s dlouhými, až mrtvolnými dialogy. Pokud je divák schopen přijmout, že návaznost mezi záběry-scénami nemusí být hladká, ale naopak se pracuje s juxtapozicí a po vertikále následuje horizontála, že se postupně a pomalu skládá komplexní obraz válečného zmaru a že neduchaplnost dialogů odpovídá inteligenci ústředních postav, musí být nadšen. Koute, nejedná se o vyprázdněnou (protože film má expozici a nechybí mu standardně vystavěný konec), ale parametrickou naraci, a tak je nutné k filmu přistupovat. ()
Obrazová poéma. ()
V súčasnosti môžete ísť do kina na Trabanta okolo sveta či kde, alebo môžete zaloviť v minulosti a nasadnúť do Lady a vydať sa po cestách Izraela, avšak civilné auto za chvíľu vystriedajú tanky a Izrael Sýria. Akoukoľvek ideológiou a pátosom prostá vojnová dráma sa zameriava na to, ako prežíva situáciu na bojisku záchranár. Ako nakladanie zranených do vrtuľníka a triedenie mŕtvych od (zatiaľ) živých vplýva na psychiku, sa síce nedozvieme zo žiadnych doslovných dialógov, ale prostredníctvom obrazov tejto hrôzy a výrazu v tvárach zúčastnených. V podstate presne takto by sa dal nakrútiť konflikt v akejkoľvek krajine. Ono aj tí vojaci sú vo svojom jadre civilisti, na čo sa tak ľahko zabúda... ()
Film je složen z působivých předlouhých záběrů, které musely být choreograficky obrovsky náročné, scény jsou realistické a opravdu by se mohly stát (částečně se i staly, film je autobiografický), což se u mnoha filmů říct nedá. Ale sledovat dvě hodiny pachtění se posádky záchranného vrtulníku v době čtvrté izraelsko-arabské války na mě bylo teda dost nuda. Zvlášť když jen těžko můžete sympatizovat s Izraelci, takže vás jejich dobrovolné utrpení moc nedojímá. ()
Zase trochu jiný válečný film, který je vlastně natočen jako dokument. Co se mu daří, to je ukazovat to, jak vlastně válka dokáže pustošit lidské životy i přírodu, ale přitom se film snaží ukázati to, jak je nesmyslná. Přesto se jedná o film, který je poměrně dlouhý což mu příliš nepřidává na snesitelnosti, ale jednou se to dá. ()
Film o 124 minutách a 128 záběrech (to jsem počítal sám;-)! Jeden z mých nejsilnějších filmových zážitků vůbec, který vřele doporučuji všem, jenž si myslí, že jen zběsilý střih může vytvořit napínavý film. ()
Kippur přináší zase trochu jiný pohled na válku a alespoň pro mě velmi slušně. Na nešikovnosti úvodní a finální pasáže se asi shodnu s většinou komentujících, ale co mi nejvíc vadilo, byl komparz. Tenhle jev je poměrně častý, ale při způsobu, jakým je film natočen, v tom prostředí a vedle hlavních představitelů, to pro mě bylo tentokráte hodně výrazné. Třeba při manipulaci s raněnými z helikoptéry do sanitky někteří vypadali, že čekají na párek v rohlíku. Na druhou stranu ale musím vyzdvihnout délku scén, četnost vojenské techniky (i když pohyb tanků taky působil poměrně komicky) a vůbec celou výpravu včetně hlavních herců. Sečteno podtrženo, velmi podařený film. ()
ocenenia : MFF Cannes 2000 - nominácia na 1. cenu ()
Tezce prumerne, rozvlacne. nicmene velmi silne v zachyceni valky jako remarquovskeho, bahniteho pekla, ve kterem se mrtva tela jen s obtizemi rozeznavaji od okolni rozcvachtane zeme. Dlouha steadycamova scena vybirani tech zranenych, kteri mohou vrtulnikem odletet a kteri uz nemaji sanci, me dostala. Bohuzel jinak dosti... pozvolne:-/ ()
Naozaj ma nebavilo pozerať sa dve hodiny na to, ako zo zákopov vyťahujú mŕtvoly. No čo tam po nich, "hrdinovia", na ktorého chuja tam vôbec išli. Nekonečné dlhé scény natrásania s nosítkami a zapadanie do blata. Inak nič viac. Dialógy žiadne... Možno prvá a posledná scéna zaujme :D ()
Film s nespornou vizuálnou kvalitou, realistickým poňatím aj hlbšou myšlienkou, ale jednoducho povedané, čakal som niečo trošku iné. Tok deja je až príliš pomalý, a určite nedokáže držať divákovu pozornosť počas celej stopáže. Čím ďalej tým viac sa stáva čoraz stereotypnejší a prakticky tu nie je takmer žiadna scéna, ktorá by dokázala dej aspoň trochu "nakopnúť". Za zmienku stojí výborná kamera servírujúca dlhočizné zábery. Dopozerať tento film však vyžaduje vysokú mieru trpezlivosti. 50%. ()
Reklama