Režie:
Kwon-taek ImObsahy(1)
Film je inspirován životem geniálního korejského malíře Jang Seung-up Ohwona (1843 1897). Píše se rok 1850. Věhlasný učenec Kim Byung-moon náhodně zachrání malého žebrajícího kluka Jang Seung-upa před partou násilníků, kteří se ho pokusili zbít. Jang Seung-up se mu snaží kresbou vysvětlit, proč ho lidé napadli. Kim je jeho malířským talentem nadšen, ale chlapec mu na dlouhých pět let zmizí ze života. Pak se oba opět náhodně setkají a navážou celoživotní přátelství. Ze Seung-upa se mezitím stane známý malíř, který ale v rozkastované společnosti trpí svým nízkým původem, který mu zabrání navázat milostný poměr se sestrou jednoho vznešeného úředníka. Svá zklamání a úzkosti utápí Seung-up v alkoholu, přesto - a nebo právě proto - vytváří stále krásnější díla. Cestu mu zkříží další žena - krásná kurtizána Mae-hyang, jež se postupně stává jakousi stále unikající a stále se vracející múzou. Do jeho života zasahují i převratné politické události a nástup korejského reformistického hnutí, k němuž se hlásí i Seung-upův mecenáš a přítel Kim.
Herec Choi Min-sik ztvárnil geniálního malíře s neobyčejnou bravurou a podařilo se mu jedinečně zachytit jemné odstíny malířovy složité osobnosti. Legenda moderní korejské kinematografie režisér Im Kwon-taek získal na MFF v Cannes 2002 za tento snímek Cenu za nejlepší režii ex-aequo. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Jakkoliv byl Ohwon geniální malíř, tak tenhle snímek už tak geniální v mých očích nebyl. Životy malířů jsou většinou jak nespoutaná řeka, plná vodopádů, gejzírů a nečekaných překážek, někdy divoká, jindy klidně plynoucí. Chyběl tomu ten náboj, který jsem od výbušného, alkoholu a žen milujícího, potažmo legendou opředeného malíře očekávala. Ale nelituji toho, mám ráda malířství jako takové a životopisy těchto lidí jsou pro mě vždy velkým lákadlem. Vmalovat do tvarů myšlenky, svou duši, překročit formu a malovat význam je nesmírně náročné a obdivuhodné. Ale nejkrásnější byly asi opravdu jen ty momenty s půvabnou Ye-jin Son. Chyběla tomu přesvědčivost (dokonce i v těch milostných scénách), proto se smutkem, ale víc jak průměr tomuto malíři, který měl být opojen ženami a malováním, nedám. ()
Ne, že by Ohwon žil nudným životem, vždyť v jednom kole chlastal, souložil a maloval, ale jeho životopisný snímek postrádá jakýkoliv emocionální náboj. To jsou samé stromečky, ptáčci, alkohol, ženské, ale nic co by mě roztrhalo na kusy. Paradox. P.S. V Chihwaseon dostala Ye-jin Son jen malinkatou roličku, ale v mých očích je to jedna z nejpůvabnějších a nejpřirozenějších hereček současnosti. ()
Životopisným filmům se většinou vyhýbám, protože mě nebaví, a tenhle nebyl výjimkou. Nenašel jsem si k němu cestu hlavně pro tu nesmírnou časovou a kulturní bariéru reálií, do kterých je děj zasazen - v podstatě jsem vůbec netušil, o čem je tam řeč (dějově by se to snad dalo vzdáleně přirovnat k Formanovu snímku Goyovy přízraky) - a splývala mi tam i jména postav (pro mě naprosto nezapamatovatelná a hlavně nerozlišitelná). Nesedlo mi ani, jak ten film neustále skáče v čase a z místa na místo, a přišlo mi, že i samotná hlavní postava není ve filmu příliš dobře psychologicky vystižena - jako divák jsem se o něm dozvěděl strašně málo, v podstatě pouze to, co říká už samotný titul filmu - že miloval ženy a malování. Za sebe mě tam tak potěšily pouze některé podařené záběry na krásnou krajinu (a úchvatné malby hlavní postavy), a potom výskyt několika pěkných Asiatek, jinak mě to v podstatě dokonale minulo - a hlavně nekonečně znudilo. Dvě hodiny snad nikdy netrvaly déle. ()
Krásny film, skutočne majstrovsky precízne natočený. Min-Sik Choi je teda pán herec, to sa mu už zobrať nedá. Aj historické reálie skutočne zodpovedajú čomu majú, takže nevidím problém v udelení plného počtu hviezdičiek. Dávam ale 4*, pretože kdesi v polovici filmu som si musel dať prestávku, keďže ma to začalo nudiť, avšak bál som sa zbytočne, koniec to dotiahol, teda hlavne Min-Sik ako Ohwon. 4* ()
Životopisný príbeh o akomsi kórejskom maliarovi, talentom svojej doby, ktorý bol viac opojený alkoholom, než ženami. Jeho vzpurná povaha a neustála frustrácia zo svojej neschopnosti byť ešte lepším ho dovádzala do menších aj väčších problémov. Neviem, či jeho život bol adekvátnym námetom na film, na rozdiel od jeho tvorby, ale viackrát sa dej príliš ťahal, prípadne točil v kruhu, keď hlavný hrdina opakoval svoje zlyhania, svoje lapsusy, svoju nepokoru k druhým i k svojmu talentu. Zaujal ma jeden moment, kedy žiaci z maliarskej školy vyhodili hl. hrdinu z verejného príbytku, pretože si vraj dovolil začal malovať obraz skôr ako jeho majster, hoci ten ho práve o to požiadal. Takáto kultúra je pre Európana takmer na nepochopenie. ()
Reklama