Režie:
Frans WeiszScénář:
Janneke van der PalKamera:
Goert GiltayHudba:
Fons MerkiesHrají:
Mels van der Hoeven, Daan Schuurmans, Jan Decleir, Mark van Eeuwen, Hanna Verboom, Margje Wittermans, Annelies Appelhof, Jenny Arean, Freerk Bos (více)Obsahy(1)
Finn je devítiletý chlapec, který žije spolu se svým tátou v malé vesnici. Jednoho dne spatří Finn podivného muže na sousední farmě. Když uslyší, jak stařec hraje na housle, je okouzlen a přeje si umět hrát na tento okouzlující hudební nástroj. Finnův otec mu však zakáže jak navštěvovat tohoto cizince, tak i hrát na housle... (Filmbox)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
Je to smutný, ale pekný počin. Akurát krkolomne nevydarené spojenie reálnej a fantazijnej linky, robí film prakticky úplne nevierohodným. ()
Viděno zcela náhodou a musím říct, že se jedná o překvapivě dobrý film, ať už z pohledu hereckých výkonů, tak i celkem propracovaného děje. Člověk si musí na dějové posuny přicházet průběžně s malým hrdinou a co více, tak vlastně velmi dobře pracuje (jiný komentující to kritizoval, ale je to zjevně věc názoru) s tím, jak dokáže pracovat dětská fantazie. Nebo je to tím, že klučík dostal na začátku kopačákem do hlavy? Nebo je to vážně kouzlo? Tak přesně tyto otázky mě celý film až do konce držely u obrazovky jak přibitého. A budou i vás ostatní. Vidět to v době Vánoc, pak bych se neubránil sentimentální plné palbě 5*, ale v únoru aspoň můžu zůstat u objektivnějšího hodnocení. Rozhodně však větší nadprůměr, jako celek. ()
Ne, žeby se mi tento dojemný film o dětském snu a rodinném tajemství vyloženě nelíbil. Má v sobě nejednu kouzelně poetickou scénu, více pěkně řečených myšlenek o hudbě, která dokáže okouzlením pronést lidi do jiné dimenze a silné kouzlo určitě vnáší i krásná hra na housle. Ale určitě by se mi líbil mnohem víc, kdyby tak výrazně nehrál na senimentální notu, nesnažil se mezi tím často prvoplánovaně zapůsobit dojemnou hudbou v pozadí snad každé dramatičtější scény a nekráčel tolik ve stopách neklasičtějších klišé dětských dramat o cestě za snem s předvídatelným vedením ústředního motivu. Tam, kde se tvůrci pokusili o jeden překvapivý zvrat, zůstalo u ne zcela přesvědčivého fantaskního vysvětlení přítomnosti starého vlídného Luka. Závěr se vydařil, jen zkrátka nejsem cílovou skupinou pro tyhle citové dojáky. [60%] ()
Lehce sentimentální, poetický a citlivý film o ztrátě, touze, lásce a hledání. Ústřední melodie mi bude v hlavě znít dlouho. Hlavní hrdina je přesně ten typ dítěte, u kterého si člověk řekne: "Bože, to je krásnej kluk." Brečela jsem u toho jako želva. ()
Nádherný poetický film s pohádkovým laděním o neobvyklém dětském snu se velice hodí k adventnímu rozjímání pro všechny, kdo vnímají hudbu srdcem. ()
Reklama