Režie:
Quentin TarantinoScénář:
Quentin TarantinoKamera:
Robert RichardsonHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Samuel L. Jackson, Kurt Russell, Jennifer Jason Leigh, Walton Goggins, Demián Bichir, Tim Roth, Michael Madsen, Bruce Dern, James Parks, Dana Gourrier (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Několik let po občanské válce se zasněženými kopci Wyomingu řítí dostavník. Veze se v něm John Ruth (Kurt Russell), lovec lidí, známý také jako „Kat", a Daisy Domergueová (Jennifer Jason Leigh). Jeho čeká odměna, vypsaná na její hlavu, ji soud a oprátka. Po cestě potkají dva muže – majora Marquise Warrena (Samuel L. Jackson), bývalého vojáka, ze kterého se také stal obávaný lovec lidí a Chrise Mannixe (Walton Goggins), jižanského odpadlíka, který o sobě tvrdí, že je novým šerifem ve městě, kam mají všichni namířeno. Když jim silná vichřice zabrání pokračovat v cestě, rozhodnou se hledat útočiště v dřevěnici u Minnie, která je oblíbenou zastávkou dostavníků. Ve dveřích je však nevítá majitelka, ale několik cizinců, kteří se rozhodně netváří přívětivě. Nad horským průsmykem zuří sněhová bouře a osm pocestných začíná tušit, že se do města asi nedostanou... (Forum Film CZ)
(více)Recenze (2 110)
Ve zkratce by se poslední Tarantinův počin dal shrnout asi tak, jak můj muž trefně poznamenal „to se spíš mělo jmenovat Osm hrozných kapitol, tam jedno slovo v názvu chybí“.. Snímek má naprosto zabijáckou tříhodinnovou stopáž rozdělenou na osm kapitol.. Z toho dvě hodiny těžké, zabijácké, utahané nudy, půl hodiny mdlé akce a půl hodiny tradičních jatek.. Nejhorší na „Osmi hrozných“ je, že si divák myslí, že už už je konec, ale tan stále nepřichází.. Příběh není zlý, ale rozhodně bych si ho víc užila jako 30 minutovou povídku.. Sestříhaný do 90 minut by relativně hodně slabě ušel.. Koukat na „Osm hrozných“ tři hodiny je cílené týrání fanoušků! Jako chápu, že si natáčení Tarantino s herci užil, ale možná mohl do úvodních titulků umístit nějaké varování „životu nebezpečno“ nebo tak.. Překvapivě slabý, možná nejslabší počin mistra laciných kinematografických zázraků.. ()
Taky mi už ono Tarantinovské ždímání scénaristické fusekle tady lezlo krkem. Místo šponování brilantně vyhraněných scén jako ve sklepě v Bastardech nebo u Djangovy večeře, tady spíše plní nehorázně velkou expozici. Nedokážu se ale ztotožnit s názorem, že Tarantino nepřichází s něčím svěžím. Jo je to dost odvozený z Reservoir Dogs, a tudíž trochu symbolizuje úkrok v Tarantinově tvorbě zpět, nicméně se mi líbily čtyři věci: Lincolnův dopis, skvělá inspirace v Deseti malých černoušcích (odkaz k Agatě Christie bych od Tarantina nečekal), funkční role postavy generála Smitherse aneb Warren si to svojí vlastní ješitností dost pohnojil a vývoj postavy Chrise Mannixe. Závěr Hateful Eight mě tak docela nadchl. Co mi ale naopak vadilo hodně, bylo to, že celá zápletka, aspoň dle mého názoru, nedávala moc smysl. Hateful Eight mají pro mě moc plot holes (proč Jody střelil Warrena jen jednou do koulí, když ho mohl rozstřílet na maděru?), na to, jak si Tarantino hraje na důmyslnost svého scénáře. Pravdou, ale zůstává, že Hateful Eight je komplexnější politickou satirou než "mainstreamový" Django. Nejpřiléhavěji to vyjádřila Tatannka ve své recenzi na radio Wave, když označila poslední Tarantinův počin za politické podobenství o kořenech zla ve Spojených státech. Zatímco v Djangovi se křiklavě akcentovaly rasistické dějiny amerického Jihu, Osm hrozných nenápadně ale o to mrazivěji zachycuje americký "volksgeist", který je společný všem, ať už černochům, odpadlíkům, jižanům, unionistům, či mexikáncům. Postavy se zde společně dojímají nad ideály americké státnosti a ústavy v podobě Lincolnova dopisu, zároveň však všichni holdují násilí, zbraním, které milují a vlastnímu pojetí spravedlnosti. Dopis je ostatně nepokrytě ve filmu přiznaným klamem, který Mannix po přečtení skrčí a zahodí. Dost mi to připomínalo Coeny. Strach a hnus ve Wyomingu v kontrastu se zářnou budoucností americké společnosti. Gore scény mohou být na první pohled už pro mnohé samoúčelné a prvoplánové, ale naopak v Hateful Eight dle mého názoru poprvé dávají opravdový smysl. Tarantino natočil pod veškerým tím pozlátkem především odporný film o americkém pokrytectví, a tím si asi tu čtvrtou hvězdu zaslouží. ()
Zaujímavé. Na to aké je to dlhé som sa vôbec nenudil. Ale na druhej strane. Na to, že to je také dlhé, sa tam dokopy nič nestane. Bastardi aj Django boli lepší. Majú nezabudnuteľné scény. Toto je dobré. Občas nás niečo prekvapí. Ale chýbali mi tu nejaké kultové momenty. Proste skladačka takmer hotová, ale niečo chýbalo. 75% 4* ()
Tarantinovu tvorbu znám, tudíž jsem nebyla ve filmu ničím překvapena. Je tam plno krve, skvělé debaty, neuvěřitelné situace, jednoduché a strohé, ale zároveň plné myšlenek a vysvětlení, které vždy diváka navede tam kam autor potřebuje. Jsem nadšená - nejen, že prostě TOHLE JE TARRANTINO, ale dokáže to, co mnozí ne. Obsazení je tak skvělé, že i kdyby to bylo o ničem - baví mě to. Roth a Madsen pro mě byli nejlepší z celého filmu, Leigh bych Oscara nedala a Tatum byl pro mě příjemným překvapením :) Skvěle to vyvrcholilo až detektivní situací a to mě na tom bavilo nejvíc :) Vše tam bylo jasně vysvětleno, ale přitom se to stále kupilo na sebe výš a výš :) :) A na konci filmu vidíme, jak vysoko se to dá dát :D :D Je to bomba, kterou každý ale nesnese, což se divím, jelikož jak čistě je to ve filmu znázorněno, tak právě tak z toho mám pocit, že autor nikomu nic nenalhával :) Jo a ta reakce Leigh na rozbitou kytaru, která je 150 let stará - ta je k nezaplacení :D :D ()
Tarantinovka jak bič! Podmanivý dialogy, perfektní záběry na přírodu, gradovanej děj (nepřilo mi to nijak dlouhý, v druhý půli mi o to víc došel smysl) a herecký výkony jako pamlsek. Nejde nepsát ódy na S.L. Jacksona, ten jeho tón a grimasy, nepopsatelný! Krve bylo samozřejmě dost, ale tak, jak už jsme asi u Tarantina zvyklí, nic neobvykle drásajícího, v některých případech bych se to nebála popsat jako vyloženě zvrhle groteskní... Co jsem očekávala, to jsem dostala. Projekce v kině stála za to. ()
Nabízí se přirovnání ke Gaunerům, ale mně film připomíná Carpenterovu Věc. A to jak zasazením do mrazu, gore scénami a hudbou Ennia Morriconeho (sem tam zazní i pár tónů z jejího soundtracku), tak atmosférou zvolna sílící podezřívavosti přecházející do paranoie. Režijními postupy a dialogy je to ovšem typický Tarantino. Bohužel se zdá, že se jako mnozí před ním, pokusil překonat sama sebe aplikací jednoduchého moudra - "Když je něco dobré, tak toho přidám víc a bude to ještě lepší." Po jednom pivu je Vám skvěle, ale to neznamená, že Vám na konci večera bude osminásobně skvěle. A když to neplatí ani na pivo, tak to neplatí na nic. Ergo, všeho moc škodí a a snaha udržet napětí celé tři hodiny, je předem odsouzená k neúspěchu. Atmosféra zvolna řídla a úvodní nadšení mě postupně opouštělo. Děj chytil druhý dech až těsně před koncem třetí kapitoly. Pátou část bych s těžkým srdcem škrtl celou a to podstatné z ní roztrousil do košatých dialogů jednotlivých postav. Pak by byl snímek možná i na plný počet. ()
Pro mě jednoznačně nejlepší film roku 2015 a dost možná jeden z nejlepších westernů, který může hrdě stát vedle předchozího Tarantinova Djanga i starých Spaghetti westernů !!! ()
Vlastně snad ani nemůžeme být překvapení, tohle je typicky ukecaná tarantinovka, která se vám chce vysmát do tváře jak mazaně a prorostle je napsaná. Nečekejte twisty či zátočiny, ale spíše takovou rutinu "jsem chytřejší než ty" do níž nedávno zapadl i Aaron Sorkin. Naštěstí Tarantino se může postavit za svoji velmi slušnou režijní zručnost a herce které si zvolil. Na všech je vidět, že jsou motivováni, poctěni, že si je mistr vybral (seznam jím nakopnutých skomírajících/začínajících kariér je úctyhodný) a snaží se tedy ze všech sil... a sem tam to teatrální přehrávání k Tarantinovi vlastně patří. Nenudil jsem se ani na okamžik, a i když výhrad mám kupu, jsem spokojen. Na druhou stranu nedokáži si představit, že napodruhé si u třihodinové stopáže budu znovu vrnět blahem. 75 % ()
Musím hodně přimouřit oko a zatnout zuby. Tarantino po nespoutaném Djangu natočil opět solidní film, ale tady upustil od jakékoliv akce a zaměřil se pouze na kecy! Naprosto zbytečně dlouhé, jinak ale zajímavé a promyšlené. Myslím že hodně lidí kvůli stopáži upustí od jedné hvězdy s hodnocení. Channing Tatuma mohl zahrát kdokoliv jinej, ale chápu že byl takovou třešničku na závěr pro fanynky! Nejlepší výkon filmu bezkonkurenčně Samuel L.Jackson! 65% ()
NESKUTEČNÝ FILMEČEK! Tarantino je prostě PÁN, který si může dělat co chce, a vždycky mu to projde. Jeho styl miluju, a jeho Pulp Fiction řadím na mém seznamu nejoblíbenější filmy na 1. místo. Film Osm hrozných má pomalejší začátek s dlouhýma záběrama, které jsou mnohdy krásné, tak moc, že si divák může něco hodit na zeď/tapeta. Jenže, hned jak se dostanou do dřevěnici u Minnie, začne parádní podívaná až do konce. Herecké výkony jsou perfektní, hlavně Samuel L. Jackson a Jennifer Jason Leigh jsou ve svých rolích bezchybní. Všichni ostatní hrají na úrovni přesvědčivosti. Hudebně je to...... co k tomu říci, je to prostě Ennio Morricone, Oscar mluví za vše. A to nejlepší na filmu je samozřejmě režie a scénář Quentina Tarantina. Ty dialogy, šponování jednotlivých scén je někdy neuvěřitelná. Jsou tam scény které mě rozesmály, a pak jsou tady scény, při kterých sem si musel kousat nehty. Film graduje způsobem, který si může dovolit pouze Tarantino. Tenhle film nesedne každému, ale každému doporučuji vidět. PALEC NAHORU. : ) ()
TVL. Starej dobrej Kvejtýn. Gauneři v kovbovskej kloboukách jsou brilantní ukázka mistrovského řemesla. Samozřejmě ve spoustu detailech by se dal scénář i scénografie strhat, ale ta poslední hodinka tomu tak nějak dává zapomenout. Úplnej závěr sice patetickej, ale vhodnej. ()
Příběh, odehrávající se dohromady na dvou místech, jehož závěr je asi to nejbrutálnější, co ze sebe Tarantino doposud vypotil. Nejvíc tomu přidává ta čistá radost v Jacksonových a Gogginsových očích při věšení Daisy. Pokaždé, co si budu chtít poslechnout nějaké ty historky o černých čurácích v bílých pusách, vím po čem sáhnout. ()
Nyní nevím co se ode mne asi očekává. Quentin Tarantino je tvůrce, na kterého jsem si již zvykl... no zvykl... jeho tvorbu zbožňuji a je to něco co asi celkově změnilo můj pohled na filmografii. Nikdy jsem se nesetkal se snímkem, který by se mi od Quentina nelíbil. Sice se našli slabší, ale stále by to bylo něco co by se mi nelíbilo. Zcela upřímně... možná jsem narazil na kámen úrazu. Už jen když jste se dívali na prvních deset minut Nespoutaného Djanga, tak vám bylo zcela jasný, že jde o Tarantina. Teďka ani nevím jestli jsem se koukal na Tarantina, na nějakou westernovku s prvky old school hororu a nebo... na co jsem to vlastně k*rva koukal? Tenhle film se rozjížděl pohodově. Sice jsem si nepřipadal jako u klasický Tarantinovky, ale stále to mělo nějakou úroveň. Pak ale přišel zvrat, ve kterém Samuel vypráví o kouření jeho velkýho černýho klacku konfederátem. Já vlastně ani nevím jestli ta scéna byla nejhorší a nebo nejlepší jakou jsem kdy viděl. Od té chvíle už to šlo od desíti k pěti. Asi na mě dělala dojem hudba pana Morriconeho, ale bohužel v tom špatném slova smylu, protože jsem si ani nepřipadal, že bych se koukal na něco příjemného. Ta hudba na mě neustále dělala špatný dojem. Nakonec došlo i na klasickou dávku krve, ale zároveň až takového nechutenství... Je pozoruhodné jak Quentin neustále navyšuje minutáže filmů. Všichni jsme si mysleli, že Django bude vrchol, ale tohle ho trumflo. Ale asi, Django byl zároveň vrchol v celkové tvorbě pana Tarantina. Líbilo se mi, že vlastně celá ta délka filmu byla zároveň věnována tomu, abyste si udělaly názory na charaktery postav a celkově se s nimi obeznámili. Na závěr řečeno.... já absolutně nevím jak film ohodnotit. Chtěl bych mu dát co nejlepší hodnocení, ale moc mi to nejde vzhledem k tomu, když si uvědomím, že jsem skoro tři hodiny koukal na film, který se mi po stránce příběhu a toho jaké filmy Quentin dělá skoro vůbec nelíbil. Na druhou stranu... filmy jako Hanební pancharti a série Kill Bill pro mne na první zhlédnutí také nebyla žádná sláva a dnes to je něco co považuju za klenoty. Počkáme si na světla kino sálů, ale zatím z tohoto filmu jednoznačně dobrý pocit nemám! Two weeks later: No dobře, dal jsem našemu krásnému Tarantinově počinu novou šanci. Na podruhé to s Quentinem vždycky vyjde. Nyní to je lehce jinak. Po druhém zhlédnutí jsem schopen ocenit umění Kurta Russella, který v jednom záběru je schopen vypadat jako největší drsňák a poté jako milý človíček účetní s brejlemi na nose. Dokážu ocenit nakonec úžasný soundtrack pana Morriconeho, který je dokonalý, ale stejně mi prostě vůbec nesedí do filmografie pana Tarantina. Ty písničky, jako závěrečný počin na konci a těch dalších pár... to je THE Tarantino. Dokáži ocenit geniální budování charakterů všech postav, přičemž u každé postavy se dozvíme něco, co může ovlivnit rozhodnutí lidí na konci filmu. Nakonec zvítězila loajalita a čestnost. Jsem schopen ocenit herecký um pana Samuela mathfaking Jacksona, který si asi střihl jednu z nejpropracovanějších rolí. Jsem schopen ocenit Waltona Gogginse, který se z role uřezávačů koulí vypracoval na post šerifa a hlavně na jednu z tutově hlavních rolí. Já jsem schopen ocenit skoro všechno, ale jde hold o to, že jsem očekával něco jako Quentinův opus magnum, ale místo toho jsem dostal hodně disfemicky řečeno odrhovačku, paskvil a kopírovačku starších Tarantinovek. Už z úctu ke každému ze štábu jsem nakonec dal to ohodnocení, jaké jsem dal. Ale upřímně... tohle byl nejhorší Tarantinův film. I u Auta zabiják jsem se bavil víc, a mimochodem, Auto zabiják se mi dost líbilo. () (méně) (více)
Geniální! Ale naprosto! ()
První Tarantino, který upřímně zklamal. Stopáž vzhledem k ději otřesně přemrštěná a většinu filmu jsem se bohužel kvůli pomalému tempu a nezáživným dialogům dost nudil. Za skvělou hudbu, dobré herecké výkony a pár efektních scén dávám 3*. ()
Po výborném Djangovi a ještě lepších Panchartech je pro mě tohle velký zklamání. Nezachrání to ani hudba Ennia Morriconeho. Začátek je pomalý a víceméně se nic neděje, jen se seznamujeme s postavami. Nic proti tomu, ale to seznamování bylo fakt zbytečně dlouhý a utahaný. Pak přichází na řadu první mrtvý a následuje otrávený kafe. To už se konečně začíná něco dít. Pak jedna retrospektiva a drsný finále. Určitě by filmu prospělo, kdyby byl kratší. Druhá věc, co mě dost nemile překvapila nebyla ani brutalita, na kterou jsme u Tarantina zvyklí, ale blicí scéna. Opravdu bylo zapotřebí, aby nám Tarantino ukázal jak dvě oběti otrávené kávy třikrát zvrací krev? Bylo to trochu jak z nějakejch parodií. Ve finále to není špatný film, ale na Tarantina je to prostě slabý. Po opakovaném zhlédnutí musím změnit svůj názor a zvýšit hodnocení ze 3 na 4 hvězdy. Napodruhé mi to mnohem víc sedlo. ()
Děcka, já jsem byl spokojenej, pro mě to mělo naprosto všechno, co potřebuju od filmu. Western, krvák, kecy, sympoši, zvraty, atmosféra. Asi to vidím na plný počet. Tarantino mi udělal radost. ()
Ryzí film režiséra-scenáristy. Jasně že by se to dalo prostříhat, ale díky Tarantinovu pisatelskému umu a hereckému talentu obsazených jsem se celé tři hodiny výborně bavil. Nějaké zkracování na "stravitelnější" dvě hodiny by to zbytečně posílalo do čistě středněproudých vod a zbavovalo puncu autorského filmu. Herci jsou samozřejmě všichni výborní a obzvláště Waltonu Gogginsovi přeju po Justified takovou velkou roli. Další Quentinova trefa do černého (nebo spíš červeného, podle toho kolik tam nakonec teče krve). ()
Úprimne ľutujem ľudí, čo čakali niečo iné, než, po úvodnej hodine a pól prázdnych rečí a obskúrnej zvyšnej hodine, zakrvácané pódium plné poctivej dramaturgickej práce (to budovanie, to zasrané napätie a pointa, kto je vrah, keď nie záhradník), brilantnej kompozície a skvelých výkonov (krvavý úsmev Jennifer je sympatickejší než polovica novodobých sexbomb). Nie je to film roku a nie je to ani najlepší Tarantino, no niečo podobné si žiadny režisér nedovolí, pretože žiadnemu tak moc nejebe a zároveň nie je tak nad vecou, ako Quentin. Teším sa na repete. ()
Trošku jiná tarantinovka, než jsme čekali. Quentin si umí vybrat příběh. Umí tomu dát i správný feeling, punc, nazvěte to jak chcete, ale něco jako očividně nový snímek s patinou starého řemesla. Umí zrežírovat scény a dialogy, aby to mělo... kouzlo. A jeho vkus pro obsazení je kouzelný (Samuel, Kurt, Michael, a Walton, kterého si plnými doušky zrovna užívám ve skvělém The Shield). NA druhou stranu po jeho předchozích filmech byla tahle spíše komorní záležitost poněkud... usedlá a konverzační. Takže pochopím, že je někdo prostě zklamán. Dlouhé prázdné záběry. Pfff. Ale jak jsem přistoupil na Quentinovu hru, tak jsem si začal užívat. Dialogy a jednotlivé scény, ba dokonce záběry, jsou perfekcionistické. Dialogy jsou... hravé a kouzelné. Přitom filmově přirozené. Zejména Walton a Samuel si to dávají neskutečnou měrou. Quentin se tak nějak vrací ke svým kořenům, a je to nezvyk, ale velmi dobře. Velmi velmi dobře. Hateful eight je něco, co se musí po nějaké době vychutnat znovu. Protože tady vám prozrazení děje nezničí film. Naopak vám dá prostor zaměřit se na režisérovu preciznost a hravost dialogů. Tohle by mělo být tak nějak doménou všech režisérů. Ale není. Takže to musím u Quentina náležitě ocenit. Ne že by to v předchozích filmech neměl jinak, tohle je věc, kterou musím ocenit jako poměrně konstantní záležitost. Ale zde to prostě vynikne. Hateful eight nebude filmem roku. Věřím že se najde spousta lidí s výhradami. Ale co je mi po nich. Pod drn si beru svoje filmové prožitky, ne ty jejich. ()
Reklama