Režie:
Yorgos LanthimosKamera:
Thimios BakatakisHudba:
Johnnie BurnHrají:
Colin Farrell, Rachel Weisz, Léa Seydoux, Ben Whishaw, John C. Reilly, Jessica Barden, Olivia Colman, Ashley Jensen, Ariane Labed, Angeliki Papoulia (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Snímek Humr je romantickým filmem, jehož děj se odehrává v blízké budoucnosti, kdy jsou dle zákonů Města nezadaní lidé zatýkání a odváženi do Hotelu. Tam si musejí do 45 dní najít odpovídajícího partnera. Pokud se jim to nepodaří, jsou proměněni ve zvíře dle vlastního výběru a vypuštěni do Lesa. Zoufalému muži se podaří uprchnout z Hotelu do Lesa, kde žijí Samotáři, a zamiluje se tam, ovšem něco takového je proti jejich zásadám. (Falcon)
(více)Recenze (548)
Filozofické, náročné, jiné přitom velmi vtahující. Yorgos Lanthimos má na to točit tyhle spektakulární intelektuální cvičení. Jeho nahlížení na lidské bytosti je odtažité, jako by to točil mimozemšťan. Mezilidské vztahy vnímá zdeformovaně. Tlak společnosti dehumanizuje individuální svobodu. Z obou stran (single/páry) dochází k totalitnímu chování, čímž se zároveň hledá skutečný pocit štěstí. Bez bolesti ho nelze najít. Náročný závěr je přesnou hranicí "(ne)splynutí" duší za každou cenu. 76%. ()
Co to sakra bylo? Hned z kraje člověka překvapí způsob vyprávění a to, že si tvůrci absolutně nelámou hlavu, s nějakým vysvětlováním a perou do diváka dost divné, ale zároveň poutavé výjevy. První polovina filmu, odehrávající se v hotelu, byla svým zvláštním způsobem zábavná, ale ve chvíli, kdy se Colin Farrell přidá ke skupině osamělých, jsem se začal ztrácet. Poslední půlhodina už byl totální úlet a tak nějak sem nepochopil co tím vlastně chtěl básník říct. No, aspoň mám zase na půl roku odbytý nějaký artový film. 60% ()
Originální a zajímavá podivnost, kterou vynáší především brilantní obsazení a obrazové ztvárnění. Tajemství, které je na začátku tak zajímavé se však brzy rozplyne a v druhé půlce už se jedná jen o film s komplexem Romea a Julie. Každopádně nápaditý a inspirativní kousek. 6/10 (jinak za mě asi Orel, protože svoboda, rozhled a snad žádní přirození predátoři) ()
Huh, těžkej žánr. Bizarní skifi hříčka, která doufam nemá ambici ukazovat, jak by se lidi chovali v danym prostředí, s danou technologií. Prostě jen takovej pokus s bandou podivínů. A jednou fakt extrémně krutou scénou. Dude, brrr. (65%) ()
Absurdní drama podle nejlepších řeckých tradic. Postavy z jednoho totalitního systému uprchnou do dalšího, lidé jsou zde odosobněni až na dřeň, v záběrech se motající zvířata všech druhů, minimalistická hudba a výborné herecké výkony. Černý břitký humor je také zastoupen. KVIFF 50. ročník. ()
Totalitní režim, kde smí být lidé pouze v páru, jinak budou přeměněny na zvíře dle své libosti. Proč? To sice film Humr nepoví, ale ukáže obraz jedné podivné absurdní společnosti, kde normálnost prakticky neexistuje. ()
"A lobster is an excellent choice." l Popisovat tento film jako romantickou love story, byť "nekonvenční", je stejně záludné jako popisovat Faunův labyrint jako pohádku… nekonvenční. Představte si Amélii z Montmartru, která má Aspergerův syndrom (druh autismu) a vyřádilo se na ní v kooperaci tolik zemí, že už úvodní titulky hraničily se surrealismem. l Surrealistická aspergerovská totalitní společnost, kde lidé mohou žít jen v páru. Účelovost ustoupila veškeré romantice. Je těžší předstírat city, když žádné nemáte, než předstírat, že je nemáte, když je máte. "Když budete mít problémy, hádky, přidělíme vám děti, to pomůže." Část "Anděl na horách" (hotel, večerní program, seznamování, převlékání za zvířata, jen oproti tomu marvanovskému karnevalovému v Humrovi je tato přeměna ireverzibilní) přejde v rebelské singlovství, aby se zjistilo, že komunita samotářů je ještě více nazi. Ostatně už děti jsou… účelově přidělovány. l Pět lidí z kina odešlo, což je víc, než když jsem v kině byl na Sweeney Todd. Zatímco divák při "odchodu" ze Sweeney Todda se uprostřed schodů dramaticky obrátil v nás a expresivně zvolal něco v tom smyslu, jak se na to můžeme dívat (tak když to bylo zadarmo :P Tak nyní divačka za chodu jen utrousila "dylina". Ano, předstírali, že se nudí, ale ve skutečnosti nesnesli surovou alegorii na párování. Protože nechápu, jak se někdo mohl nudit. Zvracet, to možná (ale tak na svatého Valentýna to taky není neobvyklé), ale nudit? Letos můj nejoblíbenější film, který vystřídá loňský Zbrusu Nový zákon. l Některé recenze filmu těch, kteří film zřejmě neviděli, jsou sice trefné, ale až po shlédnutí filmu: "It observes the ways and reasons certain people come together to form couples, while others don't. It is a story about the terrifying effects of solitude, the fear of dying alone, the fear of living alone and, above all, the fear of living with someone. Forcing ourselves to like someone is one kind of suffering; trying to find someone we really like is a different sort of suffering. The Lobster tries to discover synonyms for love in words such as fear, norms, deadlines, matching, synchronicity, naivety, prosperity and lies." ()
Nevím, co autor bere, ale chci to taky. Neuvěřitelný úlet, který po většinu času nechá diváka kroutit nevěřícně hlavou. ()
Tvůrci přišli se zajímavým nápadem, který nejdříve zvládají prezentovat adekvátně a nalákají diváky na další průběh, ovšem s přibývajícími minutami se děj celkem rozmělní a film se vydá špatným směrem, kdy své výhody ze začátku začne nadužívat a stanou se z nich zápory. Tím mám na mysli, že se snímek po celou dobu pořádně nerozjede a hrozně se vleče, příbeh nejde příliš do hloubky a místo toho, aby nám z principů světa ukazoval více, tak si vystačí s málem a film je v pozdějších fázích někdy až příliš divný, ale tím špatným způsobem, kdy jde o nenápaditou, občas i celkem otravnou a nudnou podivnost. Humr měl zaděláno na pecku, ale bohužel zůstal na půli cesty. Začne výtečně, ale pak už je to bohužel jen postupný sešup dolů. ()
To sem zas jednou viděl pořádnou bejkárnu, uf sem rád, že to mám za sebou. Musel sem to dát na dvakrát, páč to najednou ani nešlo. jako námět jakž takž, ale tak otravný film sem už dlouho neviděl. Nejvíc to zabila ta hudba, věčný vrzání houslí, brr to byl fakt děs. Colin v knírku a s obřím pupkem tomu taky moc nepřidal. Rachel už zdaleka není zdaleka to co bejvala. Vlastně mi přišlo, že to bylo odehraný uplně odfláknutě. Asi z nich tenhle prapoddivnej rejža nedokázal vymáčknout lepší výkony. Každopádně se už těším na Ůderníka, kde ti to džejbí bude rozhodně slušet s knírkem víc než tady Colinovi :o) ()
Jsou to v podstatě dva filmy postavený za sebe. Dvě poloviny odpovídají různým příběhům a vyprávění, z vypravěče první části se stane postava části druhé atd. Je to celkem zajímavej prvek, kde herci v čele s C. Farrellem se snaží být tak ploší, jak to jenom jde. A je to schválně - bez emocí, totálně neutrální. Nicméně je to pořádně ujetý, ponurý, nepříjemný, docela psycho. A jelikož toto byl záměr, tak byl asi účel splněn. Nevím, nevím totiž, co si přesně o tom mám myslet, proto to rozporuplný hodnocení. Je tam moc pěkná kamera, zajímavý záběry, použití slow motion ke gradaci, ale přesto nemůžu říct, že by se mně to vyleženě líbilo. Ale je fakt, že C. Farrell si vždycky vybíral (a v poslední době úplně) zvláštní role, nelehký na hraní. Tady jsou snad jen dvě možnosti - buď se vám to bude líbit, nebo to budete považovat za blábol. Já jsem se zatím nerozhodnul. ()
Pro mě Humr znamená jeden z nejoriginálnějších a nejzvláštnějších filmových zážitků vůbec, neboť ať vzpomínám, jak vzpomínám, něco takového se vážně nevidí každý den a zároveň už teď vím, že tohle mi z hlavy jen tak nezmizí. Každopádně, na začátek je nutné určitě zmínit, že se jedná o hodně tvrdou ártovku, bez kompromisů. Takto zpracovaná podívaná, o zápletce ani nemluvě, to málokterý běžný divák dá, i když na druhou stranu, já se mezi toho tzv. běžného diváka též řadím a filmy tohoto ražení rozhodně nevyhledávám, ale Humr mě přesto neskutečně dostal, tak nevím, ale prostě o vyloženě konzumní snímek zkrátka rozhodně nejde. Já osobně jsem do něj šel též vlastně jen z jediného důvodu, a to kvůli Colinu Farrellovi, na nějž jsem byl v takové roli fakt zvědavý a o to víc jsem nyní rád, že mohu jeho výkon v Humrovi doslova opěvovat, je tu totiž vážně skvělý, přesvědčivý, herecky zcela jinde, než na co jsem od něj zvyklý, prostě fakt výborný výkon. Když už jsem pak u toho obsazení, ono bylo celkově opravdu na výši, všichni byli výrazní, uvěřitelní, a prakticky ze všech mi běhal mráz po zádech, tedy v dobrém slova smyslu. Zápletku zde jinak nemá cenu nějak rozpitvávat, snad jen mohu zmínit, že je plná nečekaných scén, zvratů a mimořádných okamžiků, které se vryjí jak pod kůži, tak do hlavy, kdy je ovšem nutné podotknout, že k tomu hodně napomohla i též vážně hodně netuctová atmosféra, jejíž funkčnost bych si navíc dovolil označit až za rozhodující pro výsledný dojem z celého filmu, tak působivá a osobitá je. Zamrzel mě tak tedy akorát úplný konec, jehož vyznění mi přišlo dost rozpačité, čemuž napomohla i jeho otevřenost, a to fakt nemám rád, jinak ale musím opakovat, že Humr je skutečně mimořádná podívaná a velký filmový zážitek, ovšem rozhodně ne pro každého. ()
Bezcitnost nevyšla, zkusme to se slepotou...A musí to být umění, protože v tom hraje Colin Farrell s nadváhou, v brýlých a lidé v pláštěnkách...Pro mne jen bizár, který mohl Lanthimos povyprávět nikoliv plátnu, ale svému psychiatrovi...Oběma z nás by se ulevilo... ()
Rozhodne nevsedni. Smysleny svet me velmi bavil, presto si nemyslim, ze se jedna o film hodny doporuceni. Trochu jsem zklaman koncem i uplne prvni scenou, ktera sice navodi podivuhodnou atmosferu, ale nerekne zhola nic, protoze je vytrzena z kontextu a alespon v mych ocich na ni film v prubehu vubec nijak neodpovida. Plnohodnotne 3* P.S.: Mozna v tomto pripade je lepsi obsah necist nebo precist a na film se podivat az ho zapomenete. ()
Hotel pod stínem lásko-nácků. 7/10 ()
Uplne najdivnejsi film aky som v poslednych rokoch videla, uplne chory asi tak z 200 000 dovodov a rozhodne co sa tyka originality tak mu nejde nic vytknut lebo taketo nieco som osobne este asi nevidela :) silno zvazujem, ze ked si to trochu necham prejst hlavou asi hodnotenie zvysim na 5* ...naozaj vyborne :D ()
Briliatně úchylné, briliantně zvrácené. Kdo tohle mohl vymyslet, to mi hlava nebere. 9/10 ()
Tak určitě zajímavé. Líbila se mi první polovina filmu odehrávající se převážně v Hotelu. Některé situace byli tak absurdní, až to bylo docela vtipné, což byl nejspíš účel. Pokud by tohle byla naše budocnost, skutečně raději skočím z toho okna. Nevím, co je horší, zda ta diktatura v Hotelu nebo v Lese. Je to jako z bláta do louže. A pořád jsem se ptala PROČ? A co se tam stalo? Všichni jsou tam vlastně docela v pohodě, ikdyž vědí, co je čeká a berou to víceméně jako normální součást jejich současných životů ale já se ptám proč to tak je, jakto, že tam fungují taková pravidla, co se tam stalo? Prostě se dostat pod povrch té nesmyslné diktatuře. A to mi bohužel film nenabídl. Jsem asi moc zvědavá a nebo to není důležité a já to nepochopila. ()
Netvrdím, že jsem to pobral. A už vůbec bych si netroufl říct, že jsem porozuměl všemu. Beru to jako chytrou, rafinovanou odplatu nějakého notorického samotáře skrz na skrz zpárovanému okolnímu světu. Extrémně přemrštěnou, absurdní, ale vtipnou. Jasně, je to zvláštní film a určitě není pro každého. Já osobně ho ale vnímám jako příjemně podivnou, iracionální změnu v dlouhé řadě striktně racionálních a více méně jasně srozumitelných filmových sdělení. ()
Najděte si partnera za 45 dní nebo budete proměněni ve zvíře dle libosti. Děsí vás to? Nebojte se, pokud během lovu zastřelíte Samotáře, který neměl štěstí při hledání svého protějšku, dostanete den k dobru. V tomto snímku znamená být sám nebezpečí pro celou společnost, proto ve městě probíhají kontroly osamocených lidí a Samotáři se skrývají v lesích. Absurdní drama, které přineslo režiséru Yorgosi Lathimosi Cenu poroty v Cannes 2O15, tak útočí na ožehavé otázky partnerských vztahů, které stupňuje až do nemyslitelných situací. Opravdu je nutné sdílet s partnerem společné vlastnosti a jsou zadaní důležitější než ti nezadaní? Jsme předurčeni k zániku, protože jsme přestali dodržovat staré hodnoty? Dokonalá paralela lidských vztahů, která nás nutí se zamyslet, zda jsou činy našeho běžného života tak směšné jak vyznívají na plátně. ()
Reklama