Režie:
Georges LampinScénář:
Claude AccursiKamera:
Jean BourgoinHrají:
Jean Marais, Eleonora Rossi Drago, Cathia Caro, Nadja Tiller, Liliane Bert, Jean-Pierre Léaud, Robert Dalban, Jacques Marin, Dominique Davray (více)Obsahy(1)
Intriky kolem něj byly ve znamení smrti, ale on se smál, zpíval a zachraňoval krásné ženy... Příběh plný lásky a statečnosti se odehrává v době války mezi Francií, které vládne „milovaný“ Ludvík XV., a Rakouskem císařovny Marie Terezie. Tento válečný stav bývá označován jako „války v krajkách“. Hrdinou je prostý muž z lidu, básník a trubadúr La Tour, který táhne po kraji se svou komediantskou károu a skupinou herců. Po cestě zachrání komtesu Malvínu d’Amalfi z rukou tureckých janičářů. Po posměšném kupletu na krále je La Tour zbičován – projde uličkou. Pomstí se zcela po svém, ukradne přímo z ložnice Marie Terezie zástavu francouzského krále, která byla den předtím ukořistěna, čímž potupí vrchního velitele jízdy Saint-Severa. Povýšení do šlechtického stavu mu přidá jen nepřátel a úkladů… jeho dobrodružství začínají. (Česká televize)
(více)Recenze (25)
Roztomilá pohádka, která v první půlce pobaví (Marie Terezie jako sexy kráska v negližé uprostřed vojenského tábora či Turci mluvící skvěle francouzsky), zatímco v druhé nabídne klasickou, stokrát provařenou romantickou zápletku. Bohužel zde chybí velké šermířské finále a konec je dost odfláknutý co se týče akce. Naštěstí to vyvažuje začátek s divadelním představením commedie dell´arte. ()
La Tour je vlastně podobný charakter jako Cartouche anebo ještě lépe Fanfán Tulipán, protože postava hraná Belmondem byla hlavně zbojníkem. Jinak mají tito pánové ještě společné to, že všichni jsou to dobrodruzi, milují je ženy, nenávidí šlechta. Můžete si vybrat. Je to jedno, všichni mají v sobě kus furianství a dělají bláznivé kousky. Zdejší hrdina je herec a při jednom z šílených nápadů ukradne zástavu francouzského krále přímo z ložnice Marie Terezie. Bohužel méně zábavné než jeden následovník a méně svižné než jeden předchůdce. Tohle jsem zkrátka už viděl, a povedenější, a opakovaný vtip není vtipem. ()
Krásné ženy, dobrodružná příměs a Jean Marais. Z potulného komedianta se rázem stává psancem. Hodili na něj vraždu vévody a policejní prefekt na něj pořádá hon. Marais zase jednou předvádí svého typického sympatického hrdinu bez bázně a hany, s plavovlasou hřívou dostal jemný romantický rozměr. Ačkoliv si film drží tempo, jeho režijní realizaci chyběl větší výraz. Georges Lampin v minulosti za svoji kratší režijní kariéru spolupracoval s veličinami francouzského filmu Gérardem Philipem nebo Jeanem Gabinem. Ve svém předposledním filmu spojil tvůrčí síly právě s tehdejším miláčkem dámského publika Maraisem. A byl to právě hvězdný Marais, který udělal film zajímavým. Nejedná se o nikterak časově natahované dílo, takže do 80 minut se toho vešlo požehnaně. Úvod je sice poněkud zdlouhavější a nejméně záživný, Marais hraje a především zpívá v kontroverzní a posměšné divadelní hře a znepřátelí si vrchnost. Dále se film rozběhne v rychlejším sledu. Hrdina je pasován na rytíře, absolvuje bičování v průchodu uličky hanby, vydá se na útěk a je mu uložen trest smrti. Film má odlehčenou formu, takže většina scén nemá nikterak drastický ráz, ačkoliv se mohlo přidat na dramatičnosti. Marais byl na vrcholu, fyzicky dobře disponovaný, dámy mu padaly k nohám, ačkoli je nepreferoval. Pořád se něco dělo, režie preferovala udržení si spádu událostí a dobrodružného pojetí. Lokace poměrně jednotvárné a moc se na jejich pestrosti nezapracovalo. Tohle koprodukční dílo je příjemnou připomínkou klasických dobrodružných časů s proslulou hereckou hvězdou. 6/10 ()
Dobrodružný kočkopes 1) nabízí místy dost ujetý děj, podobně laděné dialogy, občasné historické (např. Marie Terezie) i logické (např. prokázání totožnosti Filipovy dcery) nesmysly a celkově (zvláště ve druhé trochu akčnější polovině) slabší, pravda, nicméně ucházející zábavu._____ 2) 44letý Jean Marais měl pěkně udělaný hrudník, ale to z něho mého oblíbeného herce neudělá. Prostě mě eroticky neoslovuje. Ne každý gay se mi musí líbit._____ 3) Zato 13letý doslova okouzlující Jean-Pierre Léaud (kluk Pierot) ve své filmové prvotině ukázal nejen herecký talent, ale i šarm a jiskru, tak typické pro jeho další hereckou kariéru._____ 4) Věk protagonistů uvádím k roku natáčení - 1957._____ 5) Natáčelo se v Jugoslávii ve spolupráci s jugoslávskou armádou. Dvě italské továrny ušily na 10 000 kostýmů. ()
Laciná kostýmní podívaná, která byla vyšumělá už v době svého vzniku: výprava chudičká, Jan Marais obstarožní a vtip nebo esprit bys z toho nevydoloval, ani kdybys do toho píchl kordem. Celé je to hrozně naivní a hloupoučké, ze služky se stane bohatá vévodkyně jen tím, že někdo někde zaslechl, že je snad možná levobočkem právě zesnulého vévody – a všichni tomu hned věří. To musela být úžasně důvěřivá doba. La Toure a jeho divadelní skvadra předvádějí na jevišti nejnudnější nepochopitelnou pantomimu, která má být vtipná, ale místo toho je předlouhá. A závěrečné padnutí dívky do La Tourovy náruče se dá zdůvodnit jen tím, že utrpěla těžký psychický šok. SHRNUTÍ: Omšelý trubadůr už nezabrnká ani na rozvrzanou mandolínu. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (2)
- Film vznikl ve francouzsko-italské koprodukci za spoluúčasti Jugoslávie. Natáčení probíhalo ve filmových studiích v Bělehradě a jugoslávský podíl dokládá také participace dobové slovinské hvězdy Sonji Hlebš v roli císařovny Marie Terezie. (argenson)
- Natáčení probíhalo od července do září 1957, premiéru měl film ve Francii 28. února 1958. V kinech jej vidělo bezmála dva a půl miliónu diváků, a i když je film dobře známý dodnes, v dobovém celofrancouzském srovnání za rok 1958 mu v komerční úspěšnosti náleží až 34. pozice. (argenson)
Reklama