Režie:
Henri DecoinScénář:
Cécil Saint-LaurentKamera:
Pierre PetitHudba:
Georges Van ParysHrají:
Jean Marais, Sylva Koscina, Jean-François Poron, Noël Roquevert, Giselle Pascal, Germaine Montero, Jean Davy, Philippe Lemaire, Jean Rochefort (více)Obsahy(1)
D'Artagnan, slavný kapitán mušketýrů mladého krále Ludvíka XIV., dál vyhrává slavné bitvy, svádí krásné ženy a uniká svatebním osidlům. Jeho život je sice trochu nebezpečný, ale celkem vzato bezstarostný. Zrovna začínají jeho milostné pletky s paní de Chaulmes, když ho kardinál Mazarin pověří úkolem přivézt vězně z ostrova Svaté Markéty. Nikdo nesmí znát původ a tvář mladého muže, který je zřejmě nebezpečím číslo jedna pro celou Francii. Ale d'Artagnan přijíždí pozdě, vězňovi se právě podařilo z ostrova uprchnout. Začíná příběh plný intrik, lásky a obnažených mečů, začíná odkrývání tajemství muže se železnou maskou, na kterém se podílejí věčně mladý Jean Marais, krásná Sylva Koscinaová a rozverný Jean Rochefort. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (55)
Troška zbytočná paródia na muža so železnou maskou, hlavne keď každou minutou stráca na deji lebo nemá to skoro žiadny spád a tých pár šermiarskych súbojov skoro nič nepovie a ani nepobaví čo by v prvom rade malo. Strašne prázdny dej to má, žiadne záchytné body a Jean Marais mal omnoho lepšie chvíľky. ()
Netušila jsem, že se kromě svého účinkování v Kněžně z Cléves ještě někde potkali Jean Marais a Jean-François Poron, ale stalo se tak hned o rok později v tomto ... Čem, že to vlastně? Aha, zřejmě dobrodružném filmu s komediálními prvky v historických kulisách a kostýmech. Řekněme si na rovinu, že Maraisovi daleko více seděly role krásných a romantických hrdinů než tento rozverný d'Artagnan a Porona jsem s těmi světlými vlasy a divným účesem v ústřední (nikoli však hlavní, narozdíl od ostatních zpracování) roli málem ani nepoznala. Přesto jsem se celou dobu velmi dobře bavila a i když si myslím, že bych si z filmů se čtyřmi a více hvězdičkami měla odnést i cosi jiného než jen pobavení, za kostýmy a jisté kouzlo filmu spolu se zajímavým závěrem, nemohu dát méně... ()
Takto podobně vypadala většina románů Alexandra Dumase, Paula Févala či Eugena Sue. Logika utekla na konec světa a žezlo přejal barvitý děj s náhodou jako hlavním hybatelem děje. Marais prokazuje, že zahraje i fanfaronského gaskoňce v letech - chraplavě kleje a neustále kecá a kecá (je to přece šlechtic ze zapadákova). Škoda, že občas souboje připomínají Spencera s Hillem - hlavně ta ke konci na starém zámku. Ale Maraisovo závěrečné vyznání při souboji je neodolatelné. A pokud si mám vybrat mezi českou lidovostí reprezentovanou Troškovými filmy a francouzským šermířským dobrodružstvím pro lid, Francie vyhrává na plné čáře. ()
Historický film s prvky jak romatickými, tak komediálními. Příběh, známý již ze zpracování s Richardem Chamberlainem, nebo Leonardo Di Capriem, je tady podáván v malinko pozměněné podobě, jeho konečné vyznění je ale stejné. Docela zábavné je nadbíhání D'Artagnana jedné dvorní dámě, které je neustále někým přerušováno, což kupodivu působí humorně i na několikátý pokus, čímž je úspěšně vyvráceno pořekadlo, že "opakovaný vtip není vtipem". ()
Chtěl bych žít ve světě, kde jediná práce chlapa je dvořit se krásným ženám. Chtěl bych žít ve světě, kde se žena brání fackou a ne žalobou. Chtěl bych žít ve světě, kde ženská tahá chlapy za nos a je u toho zároveň k sežrání, ne na zabití. Chtěl bych žít ve světě, kde když mě nasere nějakej týpek, namíříme na sebe kordy a ne telefony. Chtěl bych žít ve světě, kde i lumpové mají styl. Chtěl bych žít ve světě, kde musím uštvat šest koní, než někam dojedu. Protože čím víc my to tady máme moderní, rovnoprávný a uhlazený, tím víc já chci bejt muž se železnou maskou na ostrově Svaté Markéty. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (2)
- Původní brněnský dabing z roku 1974 se nezachoval. (sator)
- Ve 48. minutě se Charles d'Artagnan (Jean Marais) převlékne za hrbáče, aby unikl vojákům. Herec postavu hrbáče ztvárnil v celovečerním filmu Hrbáč z roku 1959. (Winster)
Reklama