Režie:
Christian-JaqueKamera:
Christian MatrasHrají:
Gérard Philipe, Gina Lollobrigida, Marcel Herrand, Olivier Hussenot, Henri Rollan, Geneviève Page, Nerio Bernardi, Jean-Marc Tennberg, Lucien Callamand (více)Obsahy(1)
Kdepak je mladý bouřlivák Fanfán? Hledá ho celá vesnice v čele s otcem mladičké Marion: Jejich předtucha je správná, v jedné z kupek sena je určitě najdou. Marně se Fanfán snaží o útěk, rozezlený otec jej dostihne a trest by měl být na doživotí. Čeká ho cesta k oltáři s krásnou Marion. Ale přesto, že má tato mladá venkovská dívka všechno, co má mít, Fanfánovi se ještě nechce do venkovského chomoutu. Když mu krásná cikánka předpoví z ruky šlechtickou budoucnost, má hned o důvod víc, proč ze svatby utéct, byť k verbířům. Fanfán udělá všechno pro to, aby se věštba naplnila a on se oženil s královskou dcerou. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (166)
Pěkný film, dokonce se mi to líbilo natolik, že bych i ocenil, kdyby to bylo delší. Hrdinský Fanfán Tulipán uteče před sňatkem do armády a v boji o svou lásku dokonce porazí i celou nepřátelskou armádu. Dějově se mi to líbilo, je to dobrodružné, ale zároveň i takové odlehčené, že člověk si u tohoto filmu hezky odpočine a i se zasměje. Jenom snad jeden nedostatek a to, že v dnešní době už u těch soubojů poznáte, že to je hrané, ale tehdy asi filmaři ještě neuměli natočit tak kvalitní triky. :-) ()
"Pardon pane, ukradněte si nám, co chcete, ale mluvte s námi zdvořile !!" ;) No, je třeba přiznat, že hlavně Hynek Bočan s Jiřím Justem zgruntu vykradli tenhle výtečný klasický francouzský pseudohistorický biják-pohádku, který jakkoli sám remakem, jim posloužil jako obrovská inspirace pro jednu z vůbec nejpovedenějších naopak tuzemských filmových pohádek, totiž jinou klasiku S Čerty nejsou žerty, a učinili ji tak naprosto geniální variací, byť na půdorysu Čertova švagra Boženy Němcové.. Holt není Gérard jako Philipe a není remake jako remake..;) Christian-Jaque však dodnes platí za silně nedoceněnou osobnost francouzského filmu.. ()
Je skoro k nevíře, jaké popularitě se tenhle sedmdesát let starý kousek pořád dostává a to navíc musím říct, že naprosto právem.. On totiž Fanfán Tulipán je nejen dobrodružně-romantickou klasikou, ale navíc dal za základ hned několika českým pohádkám, na které si při sledování jednotlivých scén hrdě vzpomenete. Minimálně já jsem odhalil dvě - Honza málem králem, a pak S čerty nejsou žerty, kde ale to už poznejte sami.. Fanfán je představou mladé roztržité nedospělé povahy, který neváhá pro ženské pohlazení riskovat vlastní život, ale současně utíká před skutečným závazkem.. Jde o velmi zábavnou podívanou, na kterou bych se mohl dívat častěji a asi tomu tak i udělám, když jsem si už tuhle klasiku konečně doplnil.. Ve složitých šedesátých letech, kdy se sem snímek dostal musel být velmi příjemnou vzpruhou. A když se k elegantnímu a talentovanému Gérardovi Philipemu přidala i jedinečně krásná Gina Lollobrigida jako Adélka, jejíž exotickému vzhledu se stěží hledá konkurenta, možná by i tu kolorovanou verzi měli zakázat.. Nesmírně roztomilá a nestárnoucí podívaná, kterou snad při opakování ještě více ocením.. Bravo! "Vidím soutěsku a dva kopce" glosoval Fanfán při pohledu svrchu na Gininy neobyčejné poklady... Nesmrtelné. 80% ()
KTERÁPAK SLAVNÁ BITVA TO JE? ÁLE, COPAK SI NEJSOU VŠECHNY BITVY PODOBNÉ? Před třemi dny jsem u Černého tulipána psal, že si tyhle kostýmní-historciké filmy dokážu málokdy plně užít, ale najdou se i vyjímky. A Fanfán Tulipán je určitě jedna z nich. Jeho cesta nejprve před svatbou do armády, pak za krásnou dcerou krále a pak nakonec za tou pravou vyvolenou verbířovou dcerou Adélkou má na pozadí staré doby i starší kinematografie pořád dostatek šarmu, lehkosti a vtipu, aby se i dnes dobře sledovala. Navíc vyniká pěknou válečnou satiru, která bude aktuální už asi navždy a vynahradí některé z mého pohledu nudnější místa jako například už trochu zestárlé šermířské soboje. PO PŘEDSTAVENÍ NÁSLEDUJE TANCOVAČKA. ()
V sedmdesátých letech (zřejmě nějakým omylem) dávali Fanfána v TV a dodnes si pamatuju, že mne rodiče nechali dívat "od osmi", protože, jak pravil můj otec (ročník 1934): "To musíš vidět, co kdyby už to náhodou nikdy nedávali!" A tak jsem byla unešena a jak praví text téměř zapomenuté písně H.Vondráčková "koukala jsem zmámená na Fanfána v botách vysokých...." ()
Galerie (50)
Zajímavosti (13)
- Z historického hlediska by se příběh musel odehrávat někdy ve druhé polovině 40. let 18. století. Ovšem vedení války ji ohraničuje mezi léta 1740–1748, přičemž by se mělo jednat o války o rakouské dědictví, což ale je v rozporu s nepřítelem, zobrazeným ve filmu coby Braniborskem, které však bylo součástí Pruska a tedy spojencem Francie. Muselo by se tedy jednat o Sedmiletou válku (1756–1763), kde tito dva nepřátelé proti sobě skutečně stáli, ovšem v tom případě by madame Henrietta už byla po smrti. (ajaxx)
- Madame Henriette skutečně byla velkou milovnicí hudby a ovládala hru na různé nástroje. Nicméně navzdory filmu, kde hraje na pianino, ovládala ve skutečnosti hru na violu da gamba. (ajaxx)
- V reálu princezna Henrietta nijak zvlášť Madame de Pompadour nemusela a stejně jako ostatní královy děti jí velmi opovrhovala. Dokonce jí s bratrem Ludvíkem a sestrou Adélou nazvali Maman Putain (Matka děvka). Když se pak její starší sestra/dvojče s de Pompadour sblížila, vedlo to mezi sestrami k dočasnému odcizení. (ajaxx)
Reklama