Režie:
Jiří SvobodaScénář:
Eva KantůrkováKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Michael KocábHrají:
Matěj Hádek, Jan Dolanský, Milan Kňažko, Vladimír Javorský, Marika Šoposká, Michal Dlouhý, Petr Lněnička, Jan Plouhar, David Novotný, Hartmut Krug (více)Obsahy(1)
Matěj Hádek v roli výjimečné osobnosti Mistra Jana Husa a synové Karla IV., bratři Václav a Zikmund, ve středověkém dramatu o smyslu pravdy a oběti nejvyšší. Třídílný televizní film o Janu Husovi je jedním z největších televizních projektů současné České televize nejen svou náročností, ale především svým významem. Tragický osud tohoto velikána naší historie byl naposledy převeden na filmové plátno režisérem Otakarem Vávrou v roce 1954. Spisovatelka a historička Eva Kantůrková se osudem a odkazem betlémského kazatele zabývala dlouhou řadu let. Bylo tedy nabíledni, že se právě její román Jan Hus, poprvé vydaný v samizdatu, dočká nového filmového zpracování. Tvůrci, kteří se u jeho realizace sešli, patří v Česku k nejrespektovanějším filmovým profesionálům, herce nevyjímaje. Díky nim má televizní film Jan Hus všechny atributy mimořádného filmového zážitku a je zároveň důstojnou oslavou historické osobnosti světového významu. Spisovatelka Eva Kantůrková vede diváky příběhem Mistra Jana Husa od počátku XV. století až ke kostnické hranici. Na rozdíl od tradovaného obrazu sociálního reformátora sledujeme Husovo myšlenkové a mravní drama, jež předběhlo o celé století zásadní zlom evropského vývoje. Dramatický děj je ukotven ve spletitém střetu názorů, ambicí a mocenských manipulací církevních i světských autorit – krále Václava IV., jeho bratra Zikmunda, pražského arcibiskupa Zbyňka, ambiciózních kardinálů a tří papežů, kteří si dělají nárok na pastýřský stolec a z toho titulu i na odváděné daně. Západní církev prochází těžkou mocenskou i mravní krizí. Jan Hus, Mistr Karlovy university a Betlémský kazatel, pociťuje spoluzodpovědnost za osud rozštěpené církve ve vztahu k věřícím a dospěje k přesvědčení, že jediným východiskem z úpadku je víra v živého Krista a jeho učení. Volá po mravnosti těch, kteří mají být věřícím duchovními pastýři. To zesiluje zášť ze strany vysokého kléru i konkurujících farářů. Naštěstí se Jan Hus těšil přízni královny Žofie. V kritických okamžicích to byla právě ona, kdo mohl u svého manžela Václava IV. žádat pro Mistra ochranu. Husovým opakem je vzdoropapež Baltazare Cossa, pirát, cynický kořistník, a dokonce snad i vrah. Paradoxně také v Kostnici, kde byl Hus souzen za domnělé kacířství, byl Cossa týmž koncilem sesazen z papežského stolce a uvězněn. Prapodivným nástrojem, který sehrál v pronásledování Husa mimořádnou roli, byla nesourodá koalice ambiciózního pražského kléru, žárlivých kolegů z university, včetně Husova přítele, Mistra Štěpána Pálče. Ten se v Kostnici stal dokonce jedním z hlavních žalobců. Jan Hus chtěl své přesvědčení před Kostnickým koncilem v rámci disputace obhajovat. Koncil však taková pravidla nepřijal, Husovi určil pozici obžalovaného kacíře. Konečným rozsudkem nebyl odsouzen jen on, ale i jeho předchůdce, dávno mrtvý Jan Viklef, jehož kosti nařídil tentýž koncil vykopat, spálit a popel rozptýlit v řece.
Do příběhu vstupujeme ve chvíli, kdy mocenské spory králů Václava a Zikmunda sužovaly Čechy. Zikmund se chtěl zmocnit českého království, uvěznil Václava v Rakousích, nechal drancovat královský poklad, jeho Kumáni vypalovali české vesnice. A odvážný kazatel Jan Hus volal z kazatelny: „I pes, i had si chrání svůj pelech! Jsou snad Češi horší než psi a hadi?" Pak vzbouřil půlku univerzity, když sepsal apelaci všem mistrům a zemskému sněmu. Byl to on, kdo královně Žofii přinesl nabídku vlivných přátel, aby mohla pod jejich ochranou odjet do Bavor k rodině, protože by teď v Praze nebyla v bezpečí. Královna kategoricky odmítla. „Jsem česká královna, mé místo je tady!" Jan Hus veřejně kritizoval nepořádky v církvi, především způsob života Božích služebníků, například že nosí drahé šaty, nebo že vysedávají po hospodách a hrají hazardní hry. Byl přesvědčen, že hříšný kněz nemůže udělovat svátosti, nemůže být služebníkem Božím... Vysloužil si tím jejich nenávist. Stěžovali si na něj u krále, u arcibiskupa, jezdili žalovat papeži. Obviňovali ho z šíření Viklefova učení. A záviděli, že jeho Betlémská kaple byla pravidelně přeplněna věřícími, zatímco jejich kostely věřící navštěvovali jen sporadicky. Neshody na univerzitě kvůli Viklefovu učení eskalovaly a vyústily ve chvíli, kdy král Václav požádal univerzitní mistry, aby jej doprovodili na koncil v Pise. Německá část univerzity odmítla, a protože svými třemi hlasy proti jednomu německému získávala vždy většinu, král se rozhodl křivdu napravit Dekretem kutnohorským. Rozzlobení Němci na protest opustili Prahu. Viklefovo učení bylo vnímáno církevními hodnostáři jako kacířství a tomu obvinění se nevyhnul ani Štěpán Páleč. Přes Husovo varování odjel do Říma, aby se obhájil, cestou ho ale v Bologni nechal zatknout kardinál Baltazar Cossa. Když se po dlouhé době vrátil do Čech, byl to už jiný Štěpán Páleč. Jeho odvahu vystřídal strach. Mezi dosud věrnými přáteli, Husem a Pálčem, se objevily první pochybnosti a názorové neshody.
Jan Hus odsoudil odpustkovou papežovu bulu a papeže nazval Antikristem. Kupčení s odpustky způsobilo velkou vlnu nevole věřících a pro výstrahu ostatním byli uvězněni tři rebelové. Rozhořčená reakce Jana Husa na jejich popravu přivolala papežovu klatbu na betlémského kazatele a na Prahu interdikt. Zákaz všech církevních obřadů, křtů, sňatků i pohřbů. To byla pohroma nejen pro středověké věřící. Jan Hus musel opustit Prahu. Ani doma, v Husinci, však nebyl v bezpečí. Přijal pozvání Jindřicha Lefla a odjel na jeho hrad, kde se mohl ukrýt. Tam ho navštívil Zikmundův posel Jan z Chlumu se vzkazem, aby Hus odjel do Kostnice, kde bude mít šanci se ze svého obvinění hájit. Královský glejt mu měl zajistit nejen osobní bezpečí, ale také možnost vystoupit s disputací před Kostnickým koncilem. Hus souhlasil, nechtěl dál žít v ústraní, jako kazatel chtěl plnit své poslání, lidem vykládat pravdu písma. Věděl, že se do Kostnice sjela církevní elita a doufal, že všichni nebudou k jeho pravdě hluší. Že by si Zikmund neuvědomil, že papež nepodléhá světské moci, tedy králi? Hus nebyl v Kostnici přijat jako host koncilu, ale jako kacíř, který se těžce provinil proti církvi a její jednotě. Kostnický biskup ho zavřel do vězení a koncil ustanovil komisi, která měla posoudit Husovo kacířství. Členem komise byl také Štěpán Páleč a zoufalý Hus se k němu obrátil s nadějí, že konečně bude vypovídat někdo z jeho přátel. Zjištění, že Štěpán Páleč patří k hlavním žalobcům, mu vzalo poslední zbytky naděje i síly.
Ve svých kázáních Jan Hus zdůrazňoval, že opravdovou lásku k Bohu dokazuje jen život podle Kristových přikázání a jen takový může být služebník Boží. Připouštěl, že zbožný laik má větší právo udělovat svátosti, nežli zkažený kněz. Taková kritika církve nejenže nesmírně popuzovala její představitele, ale zároveň je děsila. Především Husův výklad Božího slova považovali za znevažování víry a církevního řádu. Věděli, že jeho vystoupení ohrožují jednotu církve. Nemocný a dlouhým vězněním vyčerpaný Hus ztrácel sílu k obhajobě, přesto se ale nevzdával naděje, že bude konečně pochopen. Ke všem žádostem o jeho propuštění z vězení byla církev netečná. Dokonce ani král Václav a král Zikmund neměli šanci zvrátit rozhodnutí Kostnického koncilu, držet Husa v žaláři a trvat na tom, aby odvolal, co kázal. Jako důkaz k jeho odsouzení měl sloužit výpis článků, které měl Jan Hus napsat ve spisu De ecclesia. Když se ale před Kostnický koncil konečně dostal pravý výpis Husových článků, komise zjistila, že Štěpán Páleč je zfalšoval. Bylo už ale nemožné, aby církev v případě Jana Husa stáhla své obvinění. Betlémský kazatel, jehož názory byly pro věřící nadějí i jistotou víry v Boha, ale nedokázal popřít sám sebe. Nemohl odvolat, co nekázal a nemohl odvolat ani to, co kázal. Byl pro církevní moc příliš nebezpečný. A proti církevní moci byli bezmocní i králové. 6. července 1415 vzplála hranice, na níž byl ke kůlu přivázán Jan Hus. Muž, který zemřel v ohni, protože žil v pravdě. Muž, kterého církev ukrutnou smrtí umlčela, aby jej lidé citovali i po šesti stech letech.
(Česká televize)
Recenze (283)
Uvažoval jsem o průměrných třech hvězdách, které by si trojfilm možná s přivřením Žižkova slepého oka i zasloužil, nebýt té hrozné a rušivé hudby arcikacíře Kocába. Koho to proboha napadlo, toho by měli upálit!!! Amen ()
NO , chvalitebný pokus , Dolanský a Javorský dost solidní , ale Hádek se na to nehodil . Bohužel , zde sáhli hodně vedle . Zcela nevhodný typ na tuto roli . Hudba místy opravdu dost divná . Chápu Kocába , že to chtěl ,, po novemu ,, bohužel spíše to dost rušilo . Těšil jsem se na tuto trilogii , ovšem nemohu se zbavit pocitu velkého zklamání . Zatím vede Zdeněk Štěpánek jako Hus , a to na plné čáááááře . To byl pan herec . ()
První dvě episody jsou zajímavé snad jen hudbou M. Kocába, který byl vskutku netradiční volbou, jež však snímku v konečné formě prospěla. Hlavní tíhu ale nesou nekonečné tahanice mezi jednotlivými stranami na universitě i v církvi, přičemž diváka zahlcující nudné prostřihy do soukromí, mezi nimiž i dobře zrežírované scény vášnivých učených disputací působí nepatřičně, neboť průměrný recipient bez znalostí velmi širokého středověkého kontextu nemůže vědět, o čem že se to vlastně jedná, a jediné, co si (opět) odnese, je, jak ti zlí (Němci) chudáka Husa potopili. V tom ho utvrdí i finální díl přeškrobený poštolkami a štkajícími královnami, který už otevřeně akcentuje tradiční pohled na "bojovníka za pravdu", byť si dovolím svou kritiku ztupit postřehem, že císař a král Zikmund tentorát alespoň odchází z boje jako politický pragmatik a nikoli jen jako výlupek zrzavých ďáblů. Úplnému konci samozřejmě nelze upřít patetickou emocionálnost, která je působivá a chvílemi i ohromující (především zpověď do rukou dominikána a výkřik Jeromýnův), avšak i zde ruší zbytečné odbočky na plačící matku a naříkající národ. Nové zpracování tak kombinuje televisní výpravu (především nedostatek komparsu byl v některých scénách velmi znát) a tradiční myšlenkový pohled - to však vlastně není výtka: Jan Hus byl zcela výplodem středověkého vidění světa a tudíž nám přes všechny snahy kteréhokoli světonázoru může být zprostředkován jen skrze tu či onu ideologii. Tvůrci tohoto konkrétního díla si jen mohli odpustit záplavu emocionálního vydírání a měli hrdinu upálit už v prvním díle. ()
Postava Jana Husa v podání Matěje Hádka mě uchvátila.Těžko se asi někdy dovíme jaký byl člověk,jakou měl povahu a jak se choval v soukromí.Historicky takové věci nejsou doloženy.Doložitelné jsou pouze fakta a tak zbytek je na tvůrcích filmu,aby zvolili jak se bude Jan Hus chovat mimo doložené a zaznamenané události. ()
Tento snímek zcela věrně vystihuje českou kinematografii... kostými, kecy a kecy... Doufám, že se v budoucnu dočkáme konečně i řádné reprodukce... jakékoliv bitvy a boje.... v pořádném snímku, jehož je naše historie hodna... Zatím si můžu dokola pouštět leda tak Vávrovu trilogii... Česká kinematografie prostě nemá koule točit velkofilm a raději hledá milion cest jak hopsat okolo. Nehledě, že nábor herců dělali v Ulici. ()
Vlastně kromě Vladimír Javorského nevím, co na filmu ocenit. ()
Celkem povedená nová adaptace (viděno jakožto celovečerní film) na úrovni většiny současných historických televizních filmů v koprodukci ČT, čili zdařilé, jen jsem vůbec nepochopil ty elektronické beaty, nebo zvuk elektrické kytary v posledních cca 15 minutách filmu. Nemám nic proti Kocábovi, ale tímhle to totálně zazdil a nechápu, jak to tam mohl režisér nechat. ()
Já rozhodně nejsem pánbíčkář, téma Hus pro mne nic neznamená, ale jsem rozhodně rád, že už byla konečně přetočena ta hnusná socialistická propaganda. Toto zpracování stejně jako novodobý Jan Žižka (2022) určitě není dokonalé, ale přinejmenším v tom není politická vymejvárna. ()
Ne. U mě to dál vyhrává Hus Vávrův a Štěpánkův... ()
Píši krátké hodnocení po druhém dílu, který se mi líbil víc než ten první s tím, že jsem si kladl otázku "jak to asi dopadne, když bývalý komunista natočí film o Husovi" . Zatím podle očekávání - lepší než Vávrův film z roku 1954. http://beranek.bigbloger.lidovky.cz/c/449645/Jan-Hus-na-CT1.html ()
(po shlédnutí 1.dílu): Historický dokument zatím splnil má očekávání jen částečně. Co se týče pravdivosti historických souvislostí, snaží se je autoři skutečně vylíčit věrohodně. Je však otázkou, zda nám herecké ztvárnění umožní opravdu filmu "věřit". Občas to trochu zaskřípe, například když jsou poněkud násilně zdůrazněny opilecké sklony Václava IV. (téměř neustále upíjí z poháru vína), nebo když se mladý Hus baví s královnou Žofií (uvolněně a kamarádsky, v duchu rovnostářství 20.století). Na druhou stranu, disputace, které se točí kolem Wycliffova učení a myšlenkové zrání Jana Husa není ztvárněno tak špatně, jak jsem se obával. Člověk se pochopitelně neubrání srovnání s Janem Husem Otakara Vávry a hereckými výkony hlavních protagonistů - to potom modernímu zpracování trochu ubírá lesk... Ale nerad bych předbíhal. Ještě nás čekají dva díly. Prvek, který u mně osobně skřípe nejvýrazněji, je hudba. V dramatických momentech se najednou nevybíravě ozve "Pražský výběr" svými basovými kytarami... ...nejeden divák se zachmuří a mistr Jan vstává hněvivě z popela... (po shlédnutí 2.+3. dílu): Už už jsem si říkal, že na Kocába si časem zvyknu. Ty nedotažené, ukňourané hlasy se do středověkých dob hodily rozhodně více, než perkuse a basové kytary. Říkal jsem si - snad si už daly pokoj. A pak najednou - bác ho - při Mistrově upálení se ozve opět ďábelský bigbít... A aby toho nebylo málo, začnou naši hrdinové řvát jako při hromadném vyvrcholení... Tak laciné až kýčovité dramatizace přece nebylo třeba! Přitom fantastická kamera, výborná režie a přesvědčivé herectví mohlo film posunout do opravdových výšin, kam už ani poštolky nedoletí... Hádkův Hus byl v Kostnici se svými pochybami tak lidský... Odhlédnu-li od nepovedených a místy křečovitých okamžiků, musím film přece jen pochválit, neboť Česká televize konečně po dlouhé době vyplodila něco, co stojí za řeč.... ()
Kocábova hudba by se lépe hodila k německému pornu. ()
Filmový Jan Hus je rozporuplná skládačka složená z dílků velmi rozdílné kvality. Jako jeho hlavní klad vnímám už samotnou ochotu příběh Jana Husa vůbec zfilmovat, Je dobře že tak česká kinematografie získala vedle Vávrovy bolševické masírky i nějaký důstojný film na toto téma. U historického filmu je vždycky dobře i to když má režisér odvahu dějiny interpretovat a ne je jen opisovat. Problém ovšem nastává když se z interpretace stane zkreslování. A tomu se ani tento Jan Hus bohužel nevyhne (ta "milostná" linka Hus a královna Žofie Bavorská to už je hodně za čárou). I historické postavy zde vystupující jsou interpretovány podle zažitých klišé a stereotypů - Hus, Václav IV. i Zikmund, Cossa, Páleč. Co se týká řemeslné stránky tak té bych vytkl asi jen "nedodělanost" scén - interiéry a exteriéry jsou sice dobové, ale jsou prázdné, sterilní, bez duše a atmosféry. Naopak často kritizovaná Kocábova hudba se mi líbí a chválím tvůrce za odvahu. Celkově je Jan Hus lehce nadprůměrným dílem. K dokonalosti a vypilovanosti mu chybí hodně, ale divákům má co nabídnout a určitě má potenciál u některých z nich podnítit zájem o historii a příběh Jana Husa. A o to jde u takových filmů především. ()
nemůžu říct, že bych trilogii o Husovi zařadila mezi své oblíbené filmy, ale česká televize se pořád více rozjíždí, až na tu hudbu (sice to mohlo pro některé být odvážné spojení dvou různých stylů, však pro mě to bylo jako pěstí do oka) to byl opravdu důstojný počin k významnému svátku českých dějin. Na měřítka kvalit českého filmu nemůžu nic vytknout, opravdu výborná práce a to hlavně herců, připomněli jsme si jména těch na které už sedal prach, Matěj Hádek si hned po "užovkách" střihl další hodnotnou roli a Dolanský se aspoň trochu oklepal z Babovřesek a ikdyž byl Páleč pěkný hajzl, tak při závěrečné scéně to dohnal až k slzám. Co se filmu týče, až na hudbu nevytknu nic, Jan Hus byl téměř dokonalý. ()
tak po trojce jsem trošku lépe naladěný. Skoro bych se nebál říct, že třetí díl byl dobrý a zajímavě udělaný. Jednička a dvojka byla zoufalá. Prostě to mělo mít dva díly maximálně. Kocábova hudba děsběs. Mám rád Matěje, ale ten jeho soprán byl k nevydržení, hudba nevázala s dějem, někdy vysloveně rušila. Vadila mi kamera, kdy se střídala scéna celá žlutá, a pak celá zelená a pořád samý detail, pořád rozmazané a zakouřené.... V celém díle jsem postrádal jediný pořádný celek, nadhled. Představa, že když je to sředověk musí to být pořád ponuré a zakořené je hodně mimo:o/ Viděl někdo z tvůrců hru o trůny, Tudorovce, Vikingy, prostě něco ze současné historické tvorby? Tohle působí jako by se to točila na kavkách v ateliéru, taková trošku lepší inscenace, přitom vím, že techniky schopné natočit to moderně tam bylo hromady... Přes značný rozpočet je znát že nebylo na velké komparsní scény-pohled na dav polootevřeným oknem v druhém díle byl až komický. Spousta nelogičností, kdy nejdřív Hus s arcibiskupem kostnickým mluví německy a pak v jeho společnosti s papežem česky?!?Příjezd Husa do Kostnice byla až parodický. On unaveně vjíží branou a na ulicích hromadně osahávají kardinálové kurvy:o) to jsem se fakt musel smát. Velmi ambiciózní projekt ani zdaleka nenaplnil očekávání a je to škoda.Šaptné kostýmy-všichni chodí v levné pytlovině a královna má furt ten samý, špatné a stísněné lokace. SMutné, bez origináního nápadu a sebemenší kreativity. Prostě dějepis za čárku. Ach jo ()
Zdlouhavý a málo záživný skorodokument. První díl působí jak televizní pohádka na nedělní odpoledne. Ke konci je to lepší. Zikmund s Václavem jsou vylíčení mnohem zajímavěji než mistr Jan. Čekal jsem že se o životě a motivaci mistra Jana dozvím více. ()
První díl 50%, druhý díl 60% a třetí díl 80%, takže bych měl dát tři, ale já dám čtyři za úplné finále, které bylo výtečné, ale také za to, že většina lidí tady film zase hodně poplivala. Zbytečně. Trilogie graduje a to je velmi dobře. K dalším pozitivům přidávám jednoznačně herecké výkony (Hádek, Javorský, Kňažko, Dlouhý a představitel Štěpána Pálče). O stupeň horší byl představitel papeže, tomu jsem opravdu moc nevěřil. Podle mého se film docela držel historických reálií a nezajížděl někam úplně mimo, ale nemůžu se zbavit dojmu, že Vávrův Hus na mě zapůsobil mnohem více emotivně, ale nelze tyto dva filmy srovnávat. Jako Čech jsem rád, že jsme vůbec tenhle film po tolika letech dali dohromady a ukázalo se, že je kvalitní. ()
Perfektní výprava, úžasné kostýmy! Kocábova hudba s prvky elektroniky mě ale nutila trhat si vlasy. Naštěstí se neobjevovala zas tak často. Tolik kritizovaný Hádek mi do role Husa bezvadně sedí. Vůbec bych řekla, že obsazení se vydařilo. U dialogů jsem si libovala. Jen mě zamrzelo, že to není tak dobré, jak to mohlo být. I tak se ale jedná o jeden z nejlepších historických filmů posledních let. ()
Kocábe, ty vole! Vyzkoušeli tě, posoudili, ale naprosto si nevyhověl! Né, todle není moderně vyprávěný historický film jak Příběh rytíře, ve kterém byla hudba další komickou složkou. Tohle je totiž příběh z dějin českého národa, takže se předpokládá, že se na to bude chtít český národ dívat a film by se jim měl líbit! Ale když tam narveš moderní hudbu (a to i v té nejdramatičtější chvíli jako je upálení!), tak se to kdejakým pamětníkům Vávrova filmu líbit fakt nebude a nejen jim. Korunu tomuhle ORANŽOVOMODRÉMU filmu dává kamera...všechno brát zespoda je cool možná tak u Bayových filmů, ale u českého historického filmu se mi to moc nezdá. Ale vlastně o co jde, ČT je se sledovaní spokojená... kvalita je vedlejší ()
Slušný nadprůměr + dostatečný edukativní potenciál. Jsem (opět) překvapen zástupem Brouků Pytlíků, kteří by to natočili lépe, popř. nejlépe. Avšak nejvíce mne šokuje "snaha porovnat" tuto minisérii s Vávrovým ideologickým brakem. Inu, kdo má jednou vymytý mozek, tak už se mu těžko namyje zpátky, že... ()
Reklama