Režie:
Nagisa ÓšimaScénář:
Nagisa ÓšimaKamera:
Tojomiči KuritaHudba:
Rjúiči SakamotoHrají:
Takeši Kitano, Rjúhei Macuda, Tadanobu Asano, Masató Ibu, Kazuko Jošijuki, Tomorowo Taguči, Jóiči Sai, Kei Sató, Šun Sugata, Susumu Teradžima, Makoto Togaši (více)Obsahy(1)
Příběh samuraje pro všechny milovníky bojových umění a akčních filmů. V roce 1865, ve dnech blednoucí slávy japonských vládců, je ještě hodně mladíků v tradičních školách pro samuraje s tvrdou disciplínou. V tréninkových místnostech bojových umění i mimo ně se odehrává mnoho příběhů. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
Recenze (53)
ocenenia : MFF Cannes 2000 - nominácia na 1. cenu ()
Nic pro nás(bělochy) homofoby,vychované v matriarchálním prostředí.-Ale pastva pro oči,to teda jo. ()
Homosexualy sa vyskytuju vsade - od Starovekeho Egypta, cez Sumerov, Imperium Romanum napriec casovou osou ... az po.... povedzme sucasne Rusko, alebo dosadte si stat, aky chcete. Preto nuda, ani ma to nebavilo, dialogy su len vatovo plane plky . 6 % ()
film o teplých samurajích, s jedním rozmazleným frackem s holčičím xichtem v čele, okouzlí maximálně tak vizuální stránkou a Kitanem v roli učitele - příběh ani jakékoliv připoutání diváka k obrazovce nestojí za řeč. ()
Tak jsem si přečetl vaše hodnocení a divím se jedné věci: vám vadí, že tam chybí emoce? Ale tohle není žádná telenovela. Samurajové svoje city nedávají najevo. Ti znají jenom kuchat kuchat, kamenná tvář. A že si navzájem neprojevovali lásku (krom toho mrdu), to asi těžko, když to bylo tenkrát tak trochu tabu. Tohle ožehavý téma homosexuálních samurajů mi přišlo jako originální nápad a nějaké souboje, to byl jen vedlejší produkt toho příběhu, protože se odehrával v prostředí samurajů (kuchat kuchat). Viděl jsem to se strašným slovenským dabingem, ale přesto jsem si film užil. - A jinak ten českej distribuční název taky nechápu. ()
Film uzavřený pevně jako škeble, jako duše chlapů vystavených na jedné straně mravům uvolněným tak, až je to našinci nepříjemné, a na druhé straně tuhému řádu, povinné sebekontrole a pózám, skrz které se nedostanou ani k tomu, aby pochopili sami sebe, natož pohnutky a činy ostatních. I my diváci se skutečný příběh „prokletého objektu touhy“ a jeho pravý význam, skrytý pod zdánlivě až příliš otevřeným povrchem, dozvídáme jen z druhé ruky, v náznacích, gestech, pohledech, kapitánových hypotézách a ke konci, když se škeble přece jen trochu otevře, v krátkých těžko dešifrovatelných prostřizích do vzpomínek/představ. To mi ovšem docházelo až postupně a zpětně, ze začátku převládal zmatek, na co že se to vlastně koukám; musím si dát někdy repete, teď už aspoň s jakousi představou, jak to vůbec celé číst. Zatím **** za neobvykle neprvoplánové vyjádření těžko vyslovitelného a schopnost vyvolat touhu, aby se k tomu člověk promyslel a provnímal. ()
Tak tohle natočil ten slavný Nagisa Oshima? A sakra! ()
Na tomto filmu je zajímavý snad jen nápad homosexuality mezi samuraji a problémů s tím spojených. Souboje tu spíš působí komicky a spíš jen doplnují příběh, který se místy neuvěřitelně táhne. ()
osmnáctiletý sozaburo kano vypadá nevinně, ale zdání klame. ve skutečnosti je to psychopat, který využívá nadržený chlapy k sexu a pak je vesele zabíjí. vlastně je to geniální. miluje zabíjení, takže se přidal k samurajům a u nich si beztrestně nadělal pár killů. nice. be gay, do crime. 👍🏻 BTW, soundtrack byl nádhernej. ()
Na obalo videokazety stálo: Pro milovníky bojových umění a akčních filmu. Akce žádná, soubojů pár. Spíš se tam jeden druhého snažili sbalit. I taková jsou ptoiválečná poselství, ale ať proboha nelžou. Mám chuť někoho umlátit nohou od stolu.. ()
Zase chtěl někdo být hodně kreativní, když vymýšlel český název, že...? Totál zásek vedle. V ČT to běželo pod mnohem lépe obsah vystihujícím názvem "Gohatto: Tabu samurajů". Ale k filmu: Nehodnotím obsah, ačkoli si myslím, že z námětu se dalo vytěžit mnohem víc. Co to formy jsem v rozpacích - nevím, jestli je to opravdu nepochopením kultury a mentality obyvatel země Vycházejícího slunce anebo to režisér nezvládl, ale pravdou je, že film byl krapet zmatený, vypravěčsky těžkopádný a pro běžného konzumenta dost těžko stravitelný. ()
7,0/10 Zvláštny filmový hybrid - podľa úvodných scén by malo ísť o jeden z ďalších samurajských filmov, ktorý sa však postupne mení na ľúbostnú drámu (so štipkou komédie) a ku koncu sa zvrhne na (nedopovedaný) detektívny thriller. Čo je však najdôležitejšie, žánrové zmeny sú úplne plynulé. Formálna a aj vizuálna stránka je na veľmi slušnej úrovni. Záhadou je pre mňa český distribučný názov "Posledný samuraj", ktorý nemá s príbehom absolútne nič spoločné - pokiaľ viem,v zahraničí sa používa "Tabu" (čo by mal byť viac-menej doslovný preklad). ()
Moc zvláštní, spíše divný film. Historické reálie i nátura lidí jsou mi sice na míle vzdáleny, ale film ve mě vzbuzoval zvláštní pocit neklidu a napětí. Herecké projevy a příběh na první pohled postrádají emoce, o to větší mi přišla vnitřní dynamika. ()
Jediný Oshimův film, který jsem viděl je Veselé Vánoce, pane Lawrenci s D. Bowiem a už ten se mi moc nelíbil. Nějak jsem nepřïšel na chuť ani filmu o teplých samurajích. A není to ani námětem nebo nedostatkem akčních scén, ale spíš naprostou emoční sterilitou.(18.5.2005) ()
Nejlépe to vyjádřil Hitman_47, jen tomu dal na můj vkus moc hvězdiček :o) ()
:D nevím jestli to vůbec potřebuje komentář, historický japonský homosexuální film, jinými slovy sračka. ()
Tento film ukazuje na to, že i samurajové byli pouze lidé, a né jenom stroje na zabíjení. Měli svoje touhy, které museli často krotit díky psaným i nepsaný pravidlům. Byli to lidé, takže každý z nich byl originál. Za trochu odlišný, a zároveň odvážný pohled na kastu samurajů, za odkrytí jejich lidských stránek - slabší 3. Trochu spoiler: o hlavním hrdinovy je na konci filmu poznamenáno "byl krásný, ale zkažený". ()
Nevadí mi, že je to teplé. Vadí mi, že ten scénář je naprosto dementní, herecké výkony jsou neuvěřitelně dementní (ale tak špatně napsané postavy se špatně hrají). Vizuál mě nezaujal. Jeden velký otazník, proč tento film vůbec vznikl? Ze Samurajů dělá buzny a gaye uráží vykreslením perverzních sexuchtivých slizkých pánů. + Zážitek z "dabingu" = Neocenitelný filmový zážitek. I přesto doporučuji, myslím, že se pobavíte. (Prosím zařadit do žánru komedie!) ()
Ač se sebevíc snažím, mám pocit, že jsem viděla jiný film než ostatní. Samozřejmě že o tu „lásku“ mezi muži tam byla řeč, ale o čem víc hovořil film, byla ta neuvěřitelná síla „krásy“. Hodnocení ostatních je asi způsobeno tím, že Ryûhei Matsuda neocenili jako opravdu krásného Japonce (s rysy Korejce, takže je ještě zajímavější), čím se asi zkreslil pohled na celkové poselství filmu. Podle mě celý film nebyl o yaoi, na které vlastně ani pořádně nedošlo asi proto, že o tom to nebylo. (Což je jinak u Japonců značně neodpustitelné vzhledem k jejich náruživosti detailních vyobrazení všech úchylek a násilností.) Hlavním cílem filmu bylo podle mě poukázat na moc „krásy“ člověka, a to tak velikou, že jsou přehlíženy očividné signály jeho odvrácené stránky a jeho ovládání ostatních lidí. Krása je moc a sex jí k tomu dopomáhej. ()
Óšima v průběhu své filmařské kariéry rád otvíral zapovězená témata tělesného charakteru (sexuální posedlost, zákulisí mučivého provedení trestu smrti apod.). I ve svém posledním filmu odkrývá téma homosexuálních vztahů mezi samuraji. Ačkoliv je takový scénář snadno představitelný, Óšima zachází mnohem dál a vztahy mezi jednotlivými muži staví na principu touhy a žárlivosti vyvolané androgynním mladým samurajem. Filmu z mého pohledu chybí údernější druhá polovina, která by podpořila zdařilou závěrečnou pointu. ()
Reklama