Režie:
Károly Ujj MészárosKamera:
Péter SzatmáriHrají:
Móni Balsai, Szabolcs Bede Fazekas, David Sakurai, Zoltán Schmied, Antal Cserna, Piroska Molnár, Gábor Reviczky, Mariann Kocsis, Agi Gubíková, Lehel Kovács (více)Obsahy(1)
Hravá černá komedie sleduje mladou ženu Lízu, která touží po lásce. Problém je ale v tom, že všichni její nápadníci nějakým způsobem zemřou. Líza dojde k přesvědčení, že je liščí vílou, zlým démonem, který vysává duše z mužů, jež potká... Líza je nesmělá zdravotní sestra, která se už dvanáct let stará o Martu, vdovu po japonském velvyslanci v Maďarsku. Na své třicáté narozeniny zavítá Líza do McDonald's, aby tam našla lásku. Marta je však během Líziny krátké nepřítomnosti zavražděna jejím imaginárním kamarádem Tonim Tanim, japonským popovým zpěvákem ze sedmdesátých let minulého století, který už je po smrti. Příbuzní oběti nahlásí na policii, že Martu zavraždila Líza, aby zdědila její byt. Vyšetřením případu je pověřen podporučík Zoltan. Policista se vydává za nájemníka a nastěhuje se do Lízina bytu, aby měl podezřelou pod dohledem. Když se Zoltan rozhodne tajně opravit všechny nefunkční přístroje v domácnosti, přihodí se mu několik vážných nehod, neboť je zamilovaný do Lízy. Přestože se z Lízy díky časopisům pro ženy stane sebevědomější a mimořádně přitažlivá kráska, veškeré její úsilí najít si partnera ztroskotá kvůli smrtelným neštěstím, jež má na svědomí Toni Tani. Líza dojde k přesvědčení, že se proměnila v liščí vílu, vražedného démona z japonských pohádek. Rozpoutá se bitva o Lízin život, v níž proti sobě stanou záhadný popový zpěvák a podporučík Zoltan. (HBO Europe)
(více)Videa (16)
Recenze (128)
je to veľmi podarené spojenie dobrých hercov, japonskej bizarnosti v madarskej realite, dobrej veľmi exotickej hudby......a strašného retra, ešte ani v jednom filme mi retro nevadilo......socíkovská polícia a výsmech z fastfoodu v jednej dobe? či to bola alternatívna realita bez socíka? generácia Y nechápe, hoci pochopí japonskú mytológiu SPOILER ten démon mi pripomínal zákerného pokémona ()
Inspirace Andersonem a Jeunetem je víc než zřejmá, ale pro mě se příběh kvalitativně těmto mistrům moc nepříbližil. Oba zmiňovaní mají velmi ,,specifický rukopis", není divu, že jím byli a budou tvůrci ovlivněni. Přestože např. Andersonův Grandhotel Budapešť mám moc ráda, tohle mě nenadchlo ani trošku. U mě nenastal ani jeden úsměvný okamžik, takže o komedii těžko mluvit. Celé mi to přišlo překombinované a přeplácená včetně těch japonských prvků. Taktak jsem vydržela do konce. ()
Film svým vizuálním pojetím pendluje mezi tvorbou Wese Andersona a filmem Amélie z Montmartru. Mezi Lizou a Amélií lze ale spatřit značný paralelismus v jejích funkcích; Amélie rozdává lásku, kdežto Liza (ne vlastním zaviněním) smrt. I přes naznačené výše, film funguje sám o sobě a nepostrádá originalitu a komplexnost. Originalitu dodává figura japonského popového zpěváka, který je hybatelem celého vyprávění, a i když chvílemi jeho výstupy působí absurdně a trapně, nedá se mu upřít funkce ozvláštnění ve filmu. Komplexní je film mimo jiné kvůli operacím s časovými vztahy syžetu a fabule: trváním (smršťování času fabule), pořádku (příběh není vyprávěn chronologicky) a frekvenci (události a motivy se napříč filmem opakují a různě variují). Stylizovaný moderní romantický příběh, s místy až moc překypující dávkou absurdity, působí, díky jeho ozvláštňujícím funkcím a zajímavým tvůrčím nápadům, veskrze pozitivním dojmem a svým vzezřením jako by se zcela vymykal kontextu maďarské tvorby [KINEMATOGRAFIE MAĎARSKA] ()
"Bláznivá japanofilka má na svědomí za tři týdny tři mrtvoly." Ano, tohle nemohlo zklamat. Liza je mixem Wese Andersona, právě dnes třicetileté Amélie z Montmartru a japonské pohádky o prokleté Liščí víle. Je to naprosto kouzelná pohádka s nádhernými kulisami: Mekk (dej si hamburgr u Mekka a zaručeně se zamiluješ), Cosmopolitan (ženy, které nosí Cosmopolitan v kabelce, mají vždycky chlapa) a tajemně přízračný japonský zpěvák Tomy Tani... To prostě musíte vidět, jestli máte rádi podobně laděné snímky. ()
Hravá černá komedie, přejímající v mnohém barevný vizuální styl Wese Andersona, představuje syntézu hned několika narativních a stylistických postupů. Příběh nesmělé ošetřovatelky Lízy, která se po smrti své pacientky rozhodne najít pravou lásku, spojuje bizarní humor, romantickou zápletku jako z Popelky, detektivní linii a dokonce prvky fantasy, neboť Lízino hledání partnera kazí duch japonského zpěváka, kvůli němuž je prokletá, a všichni její nápadníci nešťastně umírají. Díky takovému žánrovému anarchismu evokuje vyprávění najednou několik rozdílných emocí, které jsou však podřadné cílené komičnosti a čiré radosti z využívání artových složek novým a progresivním způsobem. Pohádkový happyend, během něhož Líza objeví svou skutečnou lásku, kterou měla přitom celou dobu přímo před nosem, tak působí naprosto samozřejmě a mile. Mám jenom trochu provinilý pocit, že sám bych Lízu asi nedokázal milovat nesobeckou láskou, namísto toho by mě asi lákalo chytit ji zezadu za copy a pěkně.... no, to už jsme zase v jiném žánru :D ()
Galerie (93)
Zajímavosti (4)
- Na konci filmu zazní finská (karélská) píseň "Levan Polkka" (Evina Polka). Píseň je postavena na lidových písních a do současné podoby ji v třicátých letech upravil a otextoval Eino Kettunen. V souvislosti s filmem je zajímavé, že "kettu" znamená finsky "liška". Ve filmu je použita v současnosti nejznámější verze od skupiny Loituma. Zpívá Anita Lehtola. (frankie_xo)
- Skladatel Ambros Tövisházi pracoval na hudbě a písničkách více než pět let. Za tu dobu naposlouchal nepřeberné množství japonských bigbítových písniček ze šedesátých let, aby dokázal zachytit hudební složku daného období. Své písničky si nazpíval sám pod pseudonymem Erik Sumo. (Muffino)
- Naprostá většina filmu se natáčela v maďarské Budapešti, filmové Japonsko však ztvárnila krajina okolo Bovece na Slovinsku. (hansel97)
Reklama