Režie:
David OndříčekKamera:
Štěpán KučeraHudba:
Beata HlavenkováHrají:
Václav Neužil ml., Martha Issová, James Frecheville, Robert Mikluš, Jiří Šimek, Milan Mikulčík, Jaroslav Plesl, Jiří Rendl, Filip Březina, Štěpán Kozub (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Australský rekordman Ron Clarke přijíždí v pohnutém roce 1968 do Prahy za legendárním běžcem Emilem Zátopkem, jehož bezmezně obdivuje. V rozhovorech Rona s Emilem se děj filmu retrospektivně vrací do stěžejních momentů atletova sportovního i soukromého života a spojuje se v komplexní portrét muže, jenž neztrácí tempo ani poté, co jeho poslední závod skončí a jenž dokáže bojovat nejen na atletickém oválu. Film vypráví o nezlomné síle vůle, která dodnes inspiruje tisíce sportovců po celém světě. A také o jedinečném vztahu dvou lidí – Emila a Dany Zátopkových – kteří navzdory všem překážkám spolu strávili celý život. (Falcon)
(více)Videa (3)
Recenze (550)
Životopisné filmy nemám příliš v oblibě, jelikož obvykle znám přesný průběh a konec mne tak nemůže příliš překvapit. Zátopek mne však i přesto celkem zaujal. Dokonce natolik, že bych za určitých okolností udělil i plný počet bodů. Bohužel považuji jisté pasáže za zcela zbytečné a to především celou dějovou linii s Australanem. Raději bych tento čas využil k okořenění Emilových závodů, které působily dojemně i když z nich byly obvykle důležité části vystřiženy. 79% ()
"Já chcu vždy vyhrát. Zúčastňovat se můžó ti za mnó." Zátopkovi jsou nesmrtelní. Narodili se ve stejnej den a ve stejnej den vyhráli i olympiádu. To se asi nedá překonat. Taky to byli moc fajn lidi. Strávil jsem s nimi jednoho Silvestra a musím konstatovat, že mezi baviči Ťopek neměl moc konkurentů. K historický věrnosti filmu se nechci moc vyjadřovat, protože některý věci si pamatuju trochu jinak, ale netuším jestli správně. Jsem si však jistej tím, že jsem viděl naprosto dokonalýho Emila, sportovně absolutně netrefenou Danu, báječný funkcionáře a úplně zbytečnýho Clarka s titulkama. Přesto jsem si to užil. ()
JOSEFE, RADŠI UŽ MLČ. Člověk by až nečekal, že lidi rozdělí film o Zátopkovi. Ono to totiž není až tak složité - je to snímek o vynikajícím běžci a vtipném chlapovi, který se v životě občas zachoval výborně, občas zbaběle. Jako každý z nás, chápete, jako každý z nás!! To se totiž bohužel stává, každý se s tím musí vyrovnat a na konzistenci člověka, potažmo na tom, v čem nejvíc vynikal, to až tak nezmění. Film Zátopkova selhání nebagatelizuje, jen je zkrátka zobrazuje tak, jak tvůrci chtějí (vynikající scéna s Jaroslavem Pleslem), jeho úspěchům se ale logicky věnují víc. A snímek má od začátku tempo, Václav Neužil se do Zátopka snad převtělil, dobová atmosféra, hudba i antuka skvěle pracují, k hercům taky nemám výhrad, Frecheville dodal světovost, od čurd (Heřmánek, Mišík) přes jako vždy přesného Mikluše až k spolehlivé Issové, a já byl doopravdy unesen. Samozřejmě, chyby a hluchá místa se najdou (manželská krize v roce 1968), ale ta stále tvoří okamžiky k divákovu domýšlení a tak vážné prohřešky, jak se někteří snaží tvrdit, to opravdu nejsou. 90%. ()
Je to skvěle natočené i skvěle zahrané, ale stačí to na zápis do diváckých srdcí? Za mě úplně ne, protože coby celek je Zátopek nesourodý a emočně slabý. On toho totiž David Ondříček se svým týmem naťukne docela dost, ale neklepne do dostatečné hloubky. O tom, že po výpravné stránce jede na maximum a retro stylizace (dobové rekvizity, burácející stadiony) funguje výborně, se nebavme. Emil makal ve zlínské obuvnické továrně, byl to takový prosťáček, který dostal příkazem, že musí jednorázově na dráhu. Překvapivě urval druhé místo, sledujeme tak jeho další stěžejní atletické kroky až do nezapomenutelného vrcholu v Helsinkách (1952). K jeho kariéře se vracíme díky návštěvě australského běžce v osobní krizi v roce 1968, který svůj vzor přijede do Prahy okupované Sověty navštívit. Ve velkém je tu samozřejmě vztah s Danou, s funkcionářem mnoha tváří, otřeme se o politiku, o problematiku rodičovství vrcholových sportovců, o rozdíly mezi mužským a ženským výkonem… Jenže to všechno jen naťukneme. Tvůrci nám předkládají, že mezilidské vztahy jsou pro něj na vedlejší koleji nebo že se závodů nehodlá jen zúčastňovat, ovšem pak přijde odlet na Emilovu vrcholnou akci, přičemž se postaví za kamaráda a projeví se jako osvícení chlapík pevných zásad. S Danou se rádi škádlili i báječně doplňovali. Pak ovšem přijde mráček skrze děti (na lyžařském svahu), dál ale s motivem nepracujeme, v současnosti (1968) nicméně vnímáme náznak partnerského odcizení, pak se ale Dana najednou zjeví a usmaží vajíčka. Ačkoliv ze společných scén Neužila s Issovou dýchá autenticita a jakékoliv zápolení při vbíhání do zatáčky je prostě výtečně natočené, ocenil bych prostě cokoliv navíc, co odděluje dobrý film od skvělého. I třeba víc temnějších tónů (motiv plakátového chlapce systému měl dostat víc prostoru než linie trápícího se australského rekordmana). Že byl Zátopek výjimečný atlet, jsem věděl i dávno před projekcí. ()
Dobrých českých filmů je v posledních desetiletích jako šafránu. Tohle je ovšem velice světlá výjimka, které se odvažuji vytknout jen dvě věci. Úplně mě nebavila dějová linka s Ronem Clarkem o ocenil bych nějaký jiný způsob vyprávění. Druhá výtka je k situacím, kdy se snaží čtyřicátníci hrát pomalu náctileté. O to směšněji vše působilo, když byli tito čtyřicátníci obklopeni na první pohled podstatně mladšími herci. Uvítal bych spíše, kdyby byli Zátopkovi obsazeni někým mladším, koho by bylo podstatně snazší namaskovat, či obsazení 4 herců - tedy mladé a staré verze Emila a mladé a staré verze Dany. Kromě tohoto není filmu moc co vytknout. Pro běhání mám slabost, proto mi byla tato tématika velmi blízká a Emil Zátopek byl mimořádný atlet s nesmírně dobře nastavenou hlavou. [83 %] ()
Galerie (29)
Zajímavosti (54)
- V roku 2012 v Anglicku mala svoju premiéru miniopera venovaná Emilovi Zátopkovi. Dvanásťminútovú operu nazvala autorka jednoducho - "Zatopek!" Mladá komponistka Emily Howardová sa spolu s libretistkou Selmou Dimitrijevicovou pokúsili hudobnými prostriedkami oživiť slávny Zátopkov závod na 5000 metrov, ktorý českému bežcovi na olympiáde v Helsinkách v roku 1952 vyniesol jednu z troch zlatých medailí. Tridsaťtriročná skladateľka Howardová vzala zadanie opery venovanej Zátopkovi veľmi vážne. Spolu s libretistkou sa podrobne venovali štúdiu historických prameňov, a urobili si dokonca výlet do Prahy, aby sa o slávnom olympijskom závode porozprávali so Zátopkovou manželkou Danou. U toho ale neskončili - kvôli autenticite nakoniec samy behali na päťkilometrovej trati, aby boli hlavnej postave svojho opusu bližšie. (Raccoon.city)
- „Samozřejmě jsem sháněl materiály, četl knížky, hovořil s lidmi, kteří Emila znali atd. Ve chvíli, kdy jsem v sobě Emila měl, už jsem se nepotřeboval soustředit na to, kdy klapne klapka. I kdyby se měnil plán natáčení, točily se jiné scény, bylo mi to vlastně jedno. Protože jsem mohl v Emilovi existovat kdykoliv,“ uvedl Václav Neužil ml., který ve filmu ztvárnil Emila Zátopka. (SONY_)
- Záběr, kdy Zátopek (Václav Neužil) překonává rekord v běhu na 10 km v Ostravě, se natáčel také v Brně Za Lužánkami, ale na ragbyovém hřišti. (kelley)
Reklama