Režie:
Robert LamoureuxKamera:
Marcel GrignonHudba:
Henri BourtayreHrají:
Jean Lefebvre, Pierre Mondy, Henri Guybet, Patricia Karim, Gérard Hérold, Gérard Jugnot, André Pousse, Jean Carmet, Michel Berto, Konrad von Bork (více)Obsahy(1)
Tentokrát jsou Tassin, Pithivier a Chaudard v civilu a jejich dobrodružství začíná v roce 1942 na okupovaném území Francie. Tassin a Pithivier přijeli na návštěvu ke svému bývalému veliteli Chaudardovi. Plánují báječný společný odpočinek, který rozhodně nebude mít nic společného s válkou. Při první příležitosti se však zamotají do tajné akce a už jim nezbyde nic jiného, než se pro Francouze stát hrdiny odboje a pro fašisty nebezpečnými teroristy. Sedmá rota za úplňku je volné pokračování veleúspěšných francouzských válečných komedií Kam se poděla sedmá rota? a Návrat sedmé roty. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (126)
Žádný dobrý nápad nelze omílat do nekonečna o platí to i pro Sedmou rotu. Zatímco mi předchozí dva díly byly sympatické právě tím, že zesměšňovaly neschopnost francouzské armády i celého jejího aparátu s neobvyklou grácií, trojka už baví jen groteskním pitvořením a stokrát omílanými gagy, které se hodí tak možná do populárních Četníků. ()
Chaudard, Pithivier a Tassin jsou již váleční veteráni, přesto se vlastními chybami dostanou do francouzského odboje. Jedná se o důstojné zakončení série těchto tří francouzských Švejků z 2. světové války, ačkoliv co se týče srandy, tak je to nejslabší díl. Přesto má i své vynikající momenty jako poslání letadla do náklaďáku plného Němců či tažení min za rybářských člunem. [6708. hodnocení, 107. komentář, 78%] ()
Siedma rota zo 106. spojovacieho pluku, nielenže konečne [úplne úspešne] dospela do finále, ale zároveň si taktiež trochu i napravila pošramotené renomé z predchádzajúceho dielu, kedy tentoraz danému titulu naprosto dominovala akási »dvojznačnosť«, čo som iba s otvorenou náručou uvítal. • A síce teraz na plné ústa nevravím, že by mi boli zrovna títo «vojnoví hrdinovia» v zložení týchto protagonistov: Chaudarda, Pithiviera a Tassina; akosi povedzme, že príliš [ne]sympatickými, ale zase nemôžem ani celkom potvrdiť, že by mi vskutku cezpríliš prirástli ku srdcu, teda najskôr len niečo medzi tým, čo by bolo v podstate v priamom súlade s aktuálnymi náladami, ktoré sú naozaj dosť pozoruhodným spôsobom nadštandardné. • Skrátka, aktuálne motto by mohlo znieť práve nejako takto: „Mali viac šťastia, než rozumu,” na základe čoho vlastne režisér Lamoureux postavil i daný príbeh o »francúzskom odboji« v okupovanej, francúzskej zóne, ako na začiatok rozvíjajúcej sa línii udalostí, ktoré ozaj zaujímavými postupmi naberali na čoraz väčšej spádovej dynamike, súčasne aj akejsi nočnej estetike, kedy si snáď tieto postavy ani pomaly nevideli na špičku nosa; alebo proste nočné zábery sa vyznačovali mimoriadne nízkym osvetlením daných postáv, čím sa de-facto dosiahla vysoká miera autenticity. Bolo by zrejme minimálne aspoň veľmi zvláštne, ak by boli títo všetci účinkujúci, na čele s Gestapom, v nočných scénach, zreteľne osvetlení, čo sa našťastie neuskutočnilo, ale zasa nemôžem poprieť ani to, že som sa vtedy nevedel v dianí vôbec orientovať, čo podľa mňa nebolo možné ani v naprostom reáli, a tak tým pádom sa režisérovi podarilo vytvoriť čosi nadčasového, čo mi rozhodne utkvelo v pamäti, aj keď som paradoxne nemal veľký prehľad o tom, čo sa vlastne pred mojim zrakom odohráva, a myslím si, že to netušili ani daní protagonisti, čo vari automaticky vytváralo ďalší rozmer - extra naviac. • Jednoznačne z mojej strany smeruje na posledný diel «spojárskej trilógie», podstatnejšia chvála, keďže na rozdiel od svojho nedopečeného predchodcu, som mal väčšieho zdania, že celkové dianie bolo oveľa viacej prehľadnejšie a zrozumiteľnejšie, a to ani nehovoriac o ich »hrdinských zásluhách«, ku ktorým sa totižto dostali, ako slepí k husliam; a mimochodom to je na tom to najlepšie = V Ž D Y sa S T A N E to, čo N A J M E N E J O Č A K Á V A Š ? ()
Trojka kupodivu ve Francii propadla. Přitom není o nic horší než první filmy. Mondy dál jemně perlí a je to luxusní ryze galská vtipná zábava, která mohla a měla být delší než chabých 80 minut. Pozor na dabing, ten původní od ČST Praha má někde lepší překlad, ale znalci evidentně nedají dopustit na ten véháeskový, tento doporučuji i já - Mondy/Přeučil ("...každý máme svou sítˇ a vzájemně se do toho nepleteme"). Film ve své době běžel v kinech v originálním znění s titulky, takže původní dabing od FSB tady neexistuje. ()
Jak se stal vedoucí železářství Chaudard šéfem partyzánské odbojové skupiny Attila? Snadno. Stačilo jen, aby si šel v noci zapytlačit s ostatními útěkáři ze sedmé roty a pak už zbývalo jen hodit letadlo na nacistický náklaďák, převléknout se za anglické letce a zaminovat přístav. Že je to pitomost? No to jistě je, protože závěrečný díl trilogie je již daleko více humorný než válečný a patrně proto ho mám nejraději. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (8)
- Rybářský člun je vybaven motorem Baudouin DK, ale tento typ motoru se vyrábí až od roku 1949. Navíc elektrický panel na lodi pochází ze 70. let. (Jan.Kanak)
- Francouzká Milice byl vytvořena až 30. ledna 1943 a její činnost je pak omezena na svobodné pásmo. Proto není možné, aby měli milicionáři kancelář na Komandantuře v roce 1942. (Jan.Kanak)
- Když Gaston Gorgeton veze velitele Gillese náklaďákem, zastaví se před depem Primagazu, nad nímž je nápis „Nicoll“, ale tato společnost byla založena až v roce 1956. (Jan.Kanak)
Reklama